Справа № 748/3776/23 	Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В. 	
Провадження № 33/4823/245/24 	  	
Категорія - ч.3 ст.172-20 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2024 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді – Салая Г.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2023 року, 

                                     У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий: АДРЕСА_2 ,-

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнено відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Місцевим судом встановлено, що 07 вересня 2023 року військовослужбовець ОСОБА_1 о 10 год. 20 хв. на території військової частини, яка дислокується на території Чернігівського району Чернігівської області, в умовах особливого періоду, перебував у стані алкогольного сп`яніння, згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння № 354 з використанням технічного засобу «Алконт-М» (2,23% проміле), чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновивши строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати як незаконну та закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що він не був присутнім у судовому засіданні, оскільки жодних повідомлень про дату та час розгляду справи не отримував, а заява від його імені про розгляд справи без його участі надійшла до суду разом з протоколом та складена особою, уповноваженою на складання протоколу.
Просить поновити сторк на апеляційне оскарження постанови, оскільки він про наявність постанови дізнався 08.02.2024 у відділі ДВС, перебував у зоні активних бойових дій, а отже строк на апеляційне оскарження пропущений з проважних причин.
Зазначає, що оскільки постанову вчасно не отримав, не знав про її існування, то до нього застосовано подвійний штраф. Вважає, що позбавивши його доступу до правосуддя, суд ухвалив рішення, яке підлягає безумовному скасуванню, із закриттям провадження по справі через закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки він перебуває у зоні бойових дій.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тому з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачена, зокрема, за розпивання алкогольних напоїв військовослужбовцями під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

За змістом ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 №264/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на території України з 24 лютого  2022 року введено воєнний стан, який діє на даний час. 

Як зазначено у протоколі КИЧН/Г № 218 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 07.09.2023, військовослужбовець ОСОБА_1 07 вересня 2023 року о 10 год. 20 хв. на території військової частини, яка дислокується на території Чернігівського району Чернігівської області, в умовах особливого періоду, перебував у стані алкогольного сп`яніння, згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння № 354 з використанням технічного засобу «Алконт-М» (2,23% проміле), чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Викладені у даному протоколі факти ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення написав «згодний, випив 200 г водки  (а.с.3-4). 

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу № 354 від 07.09.23 згідно якого результат – алкогольне спяніння – 2,23 проміле, та роздруківкою з приладу Алконт М №00223-15, де вказано результат – 2,23 проміле (а.с.9-10).

Таким чином, самим правопорушником у своїх письмових поясненнях у протоколі не заперечується факт його знаходження в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини  у особливий період, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Слід зазначити і те, що будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Інші доводи апелянта мають формальний характер, не спростовують доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не підтверджуються.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки він, під час виконання службових обов`язків, знаходився на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу Українит про адміністративні правопорушення, суд,  

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	Г. А. Салай