ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 760/28455/23                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Букіна О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 лютого 2024 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
                   судді-доповідача:                        Собківа Я.М.,    
                                 суддів:                        Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
     за участю секретаря:                        Керімова К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 27 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7000313 від 16.05.2023.  
Ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 27 грудня 2023 року адміністративний позов повернуто позивачу. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до ч.1   ст. 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні, суддю-доповідача, позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.  
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Солом`янського районного суду м.Києва від 04 грудня 2023 року у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку відмовлено та позовну заяву   залишено без руху, надано позивачу строк, для усунення недоліків та зазначено, що протягом десяти днів з дня вручення ухвали позивач має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду у якій вказати інші підстави для поновлення строку.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали, позивач подав до Солом`янського районного суду м.Києва заяву про усунення недоліків. 
Згідно норм ч. 1   ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до ч. 2   ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно ч. 1   ст. 123 КАС України   у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з даним позовом 29.11.2023. При цьому, він просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАС № 7000313 про адміністративне правопорушення від 16.05.2023. 
У заяві про поновлення строків позивачем було вказано, що строки на звернення до суду із позовом у даному випадку пропущені не були, оскільки оскаржувану постанову було отримано представником позивача 12.10.2023 та 17.10.2023 подано скаргу до ДПП на дану постанову.
При цьому, 29.11.2023 представником позивача було отримано лист із ДПП яким було повідомлено про відмову у задоволені скарги представника позивача на постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7000313 від 16.05.2023.
З огляду на наведене, позивач вважає, що ним не пропущено строк на звернення до суду із позовом. 
Однак, з урахуванням положень ч. 2   ст. 286 КАС України, десятиденний   строк оскарження зазначеної постанови, відраховується з моменту її отримання позивачем, тобто з 12.10.2023.
Отже, з огляду на наведені норми закону, вбачається, що позивач пропустив строк для пред`явлення даного позову до суду, адже граничний термін для його подання (з урахуванням вихідних) був - 23 жовтня 2023 року, а позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою - 29 листопада 2023 року.
Пунктом 3 частини 1   статті 288 КУпАП   визначено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному   Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Тобто, у даному випадку позивач був наділений правом на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд протягом загальному терміну - 10 днів із дня отримання постанови.
При цьому, звернення із скаргою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) не зупиняє процесуальні строки для звернення із позовом до суду.
Наведене свідчить про те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду із даними позовними вимогами. 
Вищезазначене свідчить про те, що наведені позивачем у заяві про усунення недоліків підстави пропуску строку є неповажними, оскільки факт звернення представника позивача із скаргою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) не вказує на обґрунтовану неможливість звернутися до суду із позовною заявою, а свідчить, про обрання позивачем альтернативного способу захисту порушеного права.
Відповідно до ч.ч.1, 2   ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Так, з аналізу вказаних приписів   КАС України   слідує, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
При цьому, положення "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. 
Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
В силу ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду про повернення позовної заяви постановлена у повній відповідності до вимог п. 1 ч. 4   ст. 169 КАС України.
Колегія суддів також враховує, що згідно з ч. 8   ст. 169 КАС України      повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому      законом, а тому не є обмеженням доступу позивача до правосуддя та забезпечує практичну можливість реалізації ОСОБА_1 свого права на судовий захист.  
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, обґрунтовано зазначивши про наявність правових підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 4   ст. 169 КАС України, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1   ст. 315 КАС України   за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи   ст. 316 КАС України   визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги      не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 27 грудня 2023 року - залишити без змін.     
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.  

             Суддя-доповідач                                                                                 Собків Я.М.

  Суддя                                                                                                    Сорочко Є.О.

             Суддя                                                                                                     Чаку Є.В.