Номер провадження: 22-ц/813/7399/23 
Справа № 523/9673/23
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Лозко Ю.П.,
суддів:         Кострицького В.В., Коновалової В.А.
за участю секретаря судового засідання – Пересипка Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс-Банк»
на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року
у цивільній справі за заявою Акціонерного товариства «Сенс-Банк», заінтересована особа – Одеська міська рада, про визнання спадщини відумерлою,

встановив:
У червні 2023 року Ат «Сенс-Банк» звернулось до суду із вказаною вище заявою, в якій просило визнати спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_1 відумерлою спадщиною та передати його у власність територіальної громади в особі Одеської міської ради.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою Акціонерного товариства «Сенс-Банк».
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції послався на те, що згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, Акціонерне товариство «Сенс-Банк» в інтересах якого діє представник-адвокат Ременюк Т.О. звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване судове рішення скасувати та відкрити провадження у справі.
За доводами апеляційної скарги поза увагою суду залишилось те, що згідно відповіді Суворовської державної нотаріальної контори №2808/01-14 від 08 вересня 2021 року спадкоємці ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріальної контори не звертались. Скаржник також зауважив, що відповідно до положень ст. 1277 ЦК України він, як кредитор спадкодавця вправі звернутись до суду із завою про визнання спадщини відумерлою, яка відповідно до п.8 ч.2 ст. 293 ЦПК України розглядається судом у порядку окремого провадження.
У судове засідання сторони не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах, визначених ст. 367 ЦПК України апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до приписів статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦПК України, в мотивувальній частині ухвали суду має бути зазначено мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.
Вказаним нормам оскаржувана ухвала суду не відповідає, зважаючи на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Також заявник посилається на норми ст. 338 ЦПК України, відповідно до яких суд встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Крім того, заявник вказує, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою, відповідно до пункту 8 частини другої статті 293 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження зокрема справи про визнання спадщини відумерлою (ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України).
Згідно з ч. ч. 1, 3, 4 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи; справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 175/423/18, провадження № 61-8171св19 та від 26 лютого 2020 року у справі № 202/6418/18, провадження № 61- 8511св19.
Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний лише з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, у спорі існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. За відсутності цих елементів немає спору про право.
У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини (частина перша статті 1277 ЦК України).
У постанові від 18 травня 2022 року у справі № 643/6125/16 Верховний Суд зауважив, що особливістю розгляду справи про визнання спадщини відумерлою, яка розглядається в окремому провадженні, як й інших справ окремого провадження, зокрема, є: заявлені вимоги у порядку окремого провадження повинні бути безспірними (відсутній спір про право); справи окремого провадження порушуються за заявою і розглядаються за участю заявника, заінтересованих осіб (відсутність спору про право зумовлює відсутність сторін з протилежними інтересами, відсутність позову); немає інститутів і категорій, властивих позовному провадженню (пред`явлення зустрічного позову, заміна сторін, співучасть, мирова угода, треті особи, звернення до третейського суду тощо); справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Заявник у справі про визнання спадщини відумерлою - це особа, в інтересах якої в суді порушується справа про підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваного права на спадщину, необхідних для реалізації нею майнових прав, без судового підтвердження яких вона позбавлена можливості здійснити ці права.
Главою 9 розділу ІV ЦПК України врегульовано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про визнання спадщини відумерлою.
Відповідно до ст. 334 ЦПК України, заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Статтею 337 ЦПК України визначено, що справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб.
Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Згідно з вимогами ст. 338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Таким чином, судом першої інстанції в порушення ст. 338 ЦПК України помилково мотивовано підстави для відмови у відкритті провадження.
На наведене суд першої інстанції уваги не звернув належної уваги та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою АТ «Сенс-Банк» з вказаних вище підстав, у зв`язку з чим ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року підлягає скасуванню, а справу потрібно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Стосовно апеляційних вимог про відкриття апеляційним судом провадження за вказаним вище позовом, колегія суддів зауважує про таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1)залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2)скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення; 3)визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4)скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5)скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6)скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7)скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-7 частини першої цієї статті.
Отже вказані вимоги скаржника задоволенню не підлягають, оскільки апеляційний суд такими повноваженнями не наділений.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись ст.ст. 367,374,379,382,383 ЦПК України

постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс-Банк» задовольнити частково.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 13 червня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Повний текст постанови складено 25 грудня 2023 року.

Головуючий                                                                Ю.П. Лозко

Судді:                                                                        В.В. Кострицький 

                                                                               В.А. Коновалова