К И Ї В С Ь К И Й    А П Е Л Я Ц І Й Н И Й    С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 грудня 2023 року                                                                       місто Київ
 
справа № 939/1268/21
апеляційне провадження № 22-ц/824/13939/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача - Головачова Я.В.,
 
суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,
 
за участю секретаря судового засідання: Осінчук Н.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області у складі судді Герасименко М.М. від 9 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Бородянської селищної ради, про позбавлення батьківських прав,  
 
в с т а н о в и в :
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Бородянської селищної ради, про позбавлення батьківських прав.
 
Позов обґрунтовано тим, що з 27 червня 2012 року ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який розірвано на підставі рішення Бородянського районного суду Київської області від 26 грудня 2018 року.
 
Під час шлюбу у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із позивачем та перебувають на її повному утриманні. 
 
Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість по сплаті аліментів. Рішенням Бородянської селищної ради  Бородянського району Київської області від 9 липня 2020 року № 284 визнано за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
 
Посилаючись на викладене, позивач просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 9 червня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено. Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно його малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та          ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 908 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн. 
 
Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, зокрема, не забезпечує їх матеріальною допомогою, не цікавиться навчанням, не створює жодних умов для нормального спілкування з дітьми, більше того оспорював своє батьківство. Наведені обставини у своїй сукупності є достатньою підставою для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей.
 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи
 
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
 
 Скаржник зазначає, що він має бажання приймати участь у вихованні своїх дітей; позивачем чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми, зокрема, саме через відношення матері, старший син не хоче спілкуватися з батьком; через фінансові труднощі, наявність на утриманні матері, яка потребує постійного догляду, він сплачує аліменти по мірі можливості; висновок Бородянської селищної ради  Бородянського району Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав є немотивований, оскільки ґрунтується лише на доводах позивача без врахування інтересів дітей. 
  
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5  зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим. Відповідач не вчиняє жодних дій щодо забезпечення участі у вихованні дітей, йому ніхто не перешкоджає бачитись з ними, а молодший син взагалі його не знає. Відповідач навіть мінімально не забезпечує матеріальну необхідність дітей.   
 
Служба у справах дітей Бородянської селищної ради Київської області відзив на апеляційну скаргу до суду не подала.
 
Позиція учасників справи, які з`явилися в судове засідання 
 
ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.
 
ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що судом першої інстанції ухвалено рішення  з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Служба у справах дітей Бородянської селищної ради Київської області в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про розгляд справи без участі представника.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2012 року, який розірвано рішенням Бородянського районного суду Київської області від 26 грудня 2018 року (том І а.с. 7).
 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітніх: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження, виданих Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (том І а.с. 8, 9).
 
Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 20 листопада 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та          ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 7 серпня 2018 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 7 серпня 2018 року до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років (том І а.с. 10).
 
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, проведеного державним виконавцем Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Перехожук О.П. від 1 вересня 2022 року, у ОСОБА_1 наявна заборгованість за період з 7 серпня 2018 року по 31 серпня 2022 року в розмірі         170 533 грн. 06 коп. Аліменти сплачені у вересні 2021 року та січні 2022 року в сумі          2 931 грн. (том ІІ а.с 9).
 
Відповідно до висновку про встановлення порядку спілкування батька     ОСОБА_1 з його малолітніми дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , затвердженого розпорядженням голови Бородянської районної державної адміністрації    № 497 від 4 грудня 2018 року, служба у справах дітей та сім`ї Бородянської районної державної адміністрації Київської області встановила порядок спілкування батька ОСОБА_1 з його малолітніми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме: у вихідні дні, в суботу та неділю з 12 до 18 години І, ІІІ неділі кожного місяця, за попередньою домовленістю з матір`ю ОСОБА_7 . У висновку зазначено, що у разі якщо побачення не відбулося у визначений день та час повністю або частково, то цей час переноситься на інший зручний для дитини і батька день та час (том І а.с. 75).
 
22 грудня 2018 року, 20 квітня 2019 року, 10 та 11 серпня 2019 року         ОСОБА_1 звертався до Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області із повідомленнями, у яких вказував на порушення ОСОБА_7 встановленого
часу спілкування дітей з батьком. Під час опрацювання вказаних повідомлень сторонам було запропоновано вирішити питання у цивільно-правовому полі (том І а.с. 39, 76, 77, 79,  136).
 
Як зазначено у висновку інспектора з ювенальної поліції Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області Горбенко К.В., у ході перевірки повідомлення ОСОБА_1 від 20 квітня 2019 року, з`ясовано, що діти під психологічним тиском не перебувають, про що є відповідні висновки дитячого психолога. Наявні довідки з Бородянської ЦРЛ про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходилися тривалий час на лікарняному в зв`язку з хворобами у зимовий період. Також було проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_1 про можливі варіанти налагодження взаємозв`язку з дітьми та колишньою дружиною, так як діти дуже малі та батька мало пам`ятають (том І а.с. 77).
 
Згідно з висновком інспектора з ювенальної поліції Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області Горбенко К.В. від 1 травня 2019 року проведено профілактичну бесіду з ОСОБА_1 про недопущення порушення часу спілкування з дітьми та обов`язково за згодою матері ОСОБА_7 .. З ОСОБА_7 було проведено профілактичну бесіду про можливі варіанти налагодження взаємозв`язку дітей з батьком (том І а.с. 136).
 
У висновку ДОП СП Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області Шаленка В.С. вказано, що у ході перевірки повідомлення ОСОБА_1 від 11 серпня 2019 року, опитано ОСОБА_7 , яка пояснила, що вона дозволяє дітям бачитись із батьком, проте діти самі не хочуть із ним бачитися (том І а.с. 79).
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив виключити відомості про нього, як батька дитини, з актового запису № 21 від 29 січня 2013 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного управління юстиції у Київській області, та з актового запису № 240 від 29 серпня 2017 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (справа № 939/2376/19).
 
У вказаній справі призначено судово-генетичну експертизу, за висновком якої встановлено батьківство ОСОБА_1 щодо малолітніх ОСОБА_3 та   ОСОБА_4 , після чого він подав заяву про відмову від позову.
 
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 2 червня 2021 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову, провадження у справі № 939/2376/19 закрито (том І а.с. 13).
 
29 лютого 2020 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (том І а.с. 139).
 
Згідно акту, складеного депутатом Бородянської селищної ради 7-го скликання ОСОБА_9 від 23 червня 2020 року, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . Без реєстрації проживають: ОСОБА_2 (донька), ОСОБА_8 (зять) та
онуки: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Батько дітей ОСОБА_1 участі у вихованні дітей не приймає (том І а.с. 137).  
 
Як вбачається з характеристики директора ПП "Автомагістраль" від 23 серпня  2020 року № 672, ОСОБА_7 працює з 16 грудня 2011 року на посаді начальника відділу кадрів. Вчасно та якісно виконує свої посадові обов`язки згідно інструкції, дисциплінована, відповідальна. Користується повагою серед працівників підприємства та колег. Зарекомендувала себе як порядна та відповідальна людина. За час роботи скарги від керівників підрозділів та працівників на її роботу не надходили, також не має нарікань з боку директора та його заступників (том І а.с. 14).
 
Згідно характеристики учня 2-А класу ОСОБА_3 , він навчається у Бородянському академічному ліцеї з 1 вересня 2019 року. Навчальна мотивація на високому рівні, навчальні дії добре сформовані, учень вміє ставити цілі та досягати їх, мислення добре розвинене, в дискусіях активний, відстоює свою точку зору. Всі предмети даються ОСОБА_3 легко, дуже допитливий. Учень добре поводиться, вихований, дисциплінований, акуратний, скромний. Відносини в класі складаються добре. Любить брати участь в різних заходах класу. До вчителів і дорослих відноситься шанобливо. Дитину до ліцею приводить і забирає мама та бабуся. Мати спілкується з педагогами, цікавиться навчальною діяльністю, контролює навчання сина, відвідує батьківські збори. Батько контакту з ліцеєм не підтримує, із вчителями не спілкується, не цікавиться навчанням сина (том І а.с. 15).
 
З характеристики, наданої тренером з боксу Бородянської ДЮШС та громадської організації клуб боксу "Боєць" ОСОБА_12 , убачається, що ОСОБА_3 займається боксом третій рік. До секції його привела мати у віці шести років.      ОСОБА_3 дуже комунікабельний, добре влився в колектив, товаришує з дітьми. За весь час тренувань опікою хлопця займається мати, приводить та забирає з секції, піклується про спортивне забезпечення дитини всім необхідним для занять боксом, активно приймала участь у довозі дітей на змагання. Батько ОСОБА_1 був присутній одного разу, в розмові поцікавився потребами дитини для спорту, однак така розмова залишилася лише розмовою (том І а.с. 98).
 
Відповідно до характеристики  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, він відвідує заклад дошкільної освіти "Казка" з 2021 року. За цей час проявив себе як добрий, веселий життєрадісний, має відповідний віку фізичний розвиток. ОСОБА_4 має все необхідне для життя і відвідування садочку. Його вихованням займається мама ОСОБА_2 та вітчим ОСОБА_8 .. ОСОБА_4 виявляє інтерес до навчальних занять, вміє концентрувати увагу на поставленому завданні, відволікається рідко, розуміє інструкцію вихователя. Дитина володіє достатнім словниковим запасом, вміє висловлювати свою думку. ОСОБА_4 веселий і відкритий хлопчик, адекватно реагує на похвалу та критику, вміє ділитися з дітьми, розуміє що таке "погано". За весь час відвідування садочку опікою хлопця займається мама, бабуся та вітчим, приводять та забирають його із садочка вчасно, піклуються про матеріальне забезпечення дитини всім необхідним для занять у садочку (том І а.с. 97). 
 
Рішенням виконавчого комітету Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області від 9 липня 2020 року № 284 визнано за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (том І а.с. 16).
 
Судом першої інстанції заслухано думку малолітнього ОСОБА_3 (судове засідання від 23 лютого 2023 року), який вказав, що зараз він живе з мамою, батьком ОСОБА_8 та братиком ОСОБА_4 . Батько ОСОБА_8 відводить його до школи, а мама забирає. Повідомив, що батько ОСОБА_1 раніше приходив, а коли з`явився батько ОСОБА_8 , то перестав приходити. Було таке, що коли він ( ОСОБА_3 ) був у бабусі, то батько ОСОБА_1 викликав поліцію, з поліцією підійшов до дверей, проте поліція, побачивши, що він почав плакати, повідомила батька ОСОБА_1 , що дитина не хоче йти до нього. Зазначив, що не хоче спілкуватись з батьком ОСОБА_1 , не хоче щоб він брав участь у його вихованні. На питання суду чому він не хоче, щоб батько брав участь у його вихованні, повідомив, що коли він був маленьким, то батько ОСОБА_1 закривав його у кімнаті і вимикав світло. Також була ситуація коли він грався у планшеті, батько забрав планшет, поставив його у кут, а сам гуляв у гру "танчики". Стоячи у куті, він побачив іграшку і почав нею гратися, а коли батько ОСОБА_1 це побачив, то забрав іграшку, вдарив його та накричав. А ще згадав як мама його вдягала, а батько ОСОБА_1 кричав на маму, мама плакала, а у неї у животику був маленький ОСОБА_4 . Розповів, що коли ОСОБА_4 підріс, вони з мамою йшли до бабусі, а батько ОСОБА_1 побачив їх на вулиці, та коли вони заходили у під`їзд, зайшов за ними, після чого підняв руку на маму, а він за неї заступився. Також зазначив, що батько ОСОБА_1 на його день народження, приніс у школу солодощі, які передали йому однокласники, проте він не захотів їх брати та роздав.
 
Свідок ОСОБА_8 в суді першої інстанції пояснив, що він є чоловіком позивача. Познайомився з нею у вересні 2019 року, вона йому розповіла, що розлучена, має двох дітей, а також повідомила про стосунки із колишнім чоловіком. Тоді він (свідок), оскільки сам розлучений та має дитину від першого шлюбу, вирішив порозмовляти із відповідачем та запропонував останньому свою допомогу в тому, щоб він (відповідач) зміг налагодити спілкування із дітьми, на що ОСОБА_1 відповів, що йому це не потрібно. На цьому розмова між ними закінчилась. У подальшому відповідач вирішив подати позов щодо оспорювання батьківства. Свідок зазначив, що коли він спілкувався із ОСОБА_3 , то дитина ставила йому дуже дорослі питання, такі як: чому він (свідок) розлучився? Як він (свідок) спілкується зі своїм сином? Одного разу ОСОБА_3 підійшов і спитав чи може називати його (свідка) татом. Наразі і молодша дитина і старша називають його (свідка) батьком. Зауважив, що уклав шлюб із позивачем 29 лютого 2020 року, за цей час відповідач жодного разу не намагався зустрітися із дітьми, прийти додому. Відповідач навіть не підняв слухавку, коли він (свідок) дзвонив, щоб попросити відвезти позивача разом із дітьми на експертизу у справі про оспорювання батьківства, оскільки він (свідок) на той час перебував за кордоном. Позивач також зверталася до відповідача, щоб останній забезпечив її транспортом, щоб вона змогла відвезти дітей на вказану експертизу, проте відповідач також проігнорував вказане прохання. За увесь час, протягом якого вони живуть разом, відповідач лише один раз перерахував кошти на утримання дітей під час розгляду цієї справи у розмірі 1 500 грн. Свідок згадав, що коли було засідання комісії, то ОСОБА_1 навіть не привітався з ОСОБА_3 . Молодша дитина взагалі не знає відповідача, а старша з останнім не хоче спілкуватись. За весь період проживання разом із позивачем, він (свідок) жодного разу не чув, щоб хтось налаштовував ОСОБА_3 проти його батька (відповідача). Позивач із дітьми проживала у своїх батьків на АДРЕСА_1 до початку грудня 2020 року, відповідач у цей час не приходив, щоб поспілкуватись із дітьми. Відповідач не приходив до батьків дружини і після грудня 2020 року. Йому (свідку) та позивачу ніхто не повідомляв, що відповідач їх шукає, при тому, що у них були спільні знайомі. Місце навчання ОСОБА_3 не змінював, як і не змінював місце відвідування секції з боксу. Свідок також згадав, що на перше вересня відповідач прийшов у школу весь добре вдягнутий, постояв та пішов. При цьому до ОСОБА_3 відповідач так і не підійшов.
 
Свідок ОСОБА_17 в суді першої інстанції зазначила, що працює заступником директора у Бородянському центрі соціально-психологічної реабілітації населення, за фахом психолог. З позивачем познайомилася, коли остання звернулася до неї за професійною допомогою з приводу психоемоційного стану старшої дитини ОСОБА_3 . З відповідачем взагалі не знайома. Повідомила, що мама ОСОБА_3 звернулася до неї як до психолога в кінці липня 2019 року. Маму тривожили симптоми, що дитина прокидається вночі та плаче. На момент початку її роботи з дитиною, ОСОБА_3 нагадував "їжачка", погано говорив, він був дуже замкнений і боявся спілкуватися із дорослими. Вони багато працювали, та, коли ОСОБА_3 вже звик до неї, то заняття проходили у формі гри. На малюнках, які малював ОСОБА_3 були одні гострі кути, тобто на той момент у дитини були страхи. На малюнках ОСОБА_3 малював чорним кольором ракету з гострими кутами, при тому, що були різнокольорові олівці. Також на пропозицію намалювати сім`ю, ОСОБА_3 намалював у вигляді дерев лише маму та себе. Під час гри ОСОБА_3 повідомляв, що не хоче бути як тато, повідомляв, що кімнати повинні бути без дверей, щоб їх не закривали. У ОСОБА_3 в шість років була підвищена тривожність, він постійно тримався біля мами. Вона, як психолог, працювала з дитиною приблизно рік. Після того, як дитина стабілізувалась, вона припинила працювати.
 
Позиція суду апеляційної інстанції
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
 
На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України "Про охорону дитинства", згідно з приписами яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.
 
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.
 
Взаємна радість, яку діти та батьки отримують у суспільстві один від одного, є основним елементом сімейного життя, і заходи держав, що перешкоджають цьому, рівносильні втручанню у право, гарантоване зазначеним положенням Конвенції. У випадках, коли відповідні інтереси дитини суперечать інтересам батьків, стаття 8 Конвенції вимагає, щоб органи влади встановлювали справедливий баланс цих інтересів і при встановленні балансу особливе значення надавалося найкращим інтересам дитини, які в залежності від свого характеру та важливості можуть переважати інтереси батьків. Як
правило, найкращі інтереси дитини вимагають, з одного боку, щоб зв`язки дитини з її сім`єю підтримувалися, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною для життя та розвитку дитини, оскільки порушення сімейних зв`язків означає від`єднання дитини від її коріння. З цього слідує, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише за вкрай виняткових обставин і що має бути зроблено все для збереження особистих відносин та відновлення сім`ї.
 
Суд має встановити справедливий баланс між різними конкуруючими правами. Роблячи це, потрібно переконливо аргументувати свої рішення і забезпечити процесуальну справедливість усього процесу.
 
В якості правових підстав позову про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо його малолітніх дітей, позивач посилалася на пункт 2 частини 1 статті 164 СК України, відповідно до якого мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що  ОСОБА_1 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, зокрема, не забезпечує їх матеріальною допомогою, не цікавиться навчанням, не створює належних умов для нормального спілкування з ними. Орган опіки і піклування визнав позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 доцільним.
 
Суд апеляційної інстанції, виходячи із встановлених обставин та вищевказаних норм, не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.
 
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини та статті 150 СК України батьки несуть основну відповідальність щодо виховання та розвитку дитини.
 
У частині 1 статті 151 СК України закріплено переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюються як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.
 
Положеннями частини 2 статті 151 СК України передбачено право батьків залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.
 
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 статті 155 СК України), - у тому числі позбавлення батьківських прав з підстав та у порядку, що визначені статтею 164 СК України.
 
У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не
створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
 
За ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей передбачена адміністративна відповідальність (стаття 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення).
 
Відповідно до правових висновків, викладених у низці постанов Верховного Суду, зокрема від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц (провадження № 61-36905св18), від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17 (провадження № 61-12023св18), від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17 (провадження № 61-11607св19), від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17 (провадження № 61-18550св19), від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18 (провадження № 61-22060св19), від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17 (провадження №61-4149св19), від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18 (провадження № 61-20399св19), від 13 жовтня 2021 року у справі № 359/8130/19 (провадження № 61-9758св21), позбавлення батьківських прав за пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України має такі особливості: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками; позбавлення батьківських прав є виключною мірою, що тягне за собою правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України; розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.
 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", заява № 39948/06 зазначено, що відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.
 
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).
 
У частині 1 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
 
Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
 
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
 
Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача. 
 
Колегія суддів вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів того, що поведінка ОСОБА_1 відносно малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками щодо дітей. Під час розгляду справи відповідач повідомляв суд, що намагається вчиняти відповідні дії, спрямовані на участь у житті дітей, проте вони важко реалізовуються через складні взаємовідносини з позивачем.
 
Рішення виконавчого комітету Бородянської селищної ради Бородянського району Київської області від 9 липня 2020 року № 284 та витяг з протоколу № 1 від липня 2020 року засідання комісії з питань захисту прав дитини Бородянської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1  відносно його дітей, не містить жодних обґрунтувань прийняття такого рішення.
 
У матеріалах справи відсутні докази застосування до ОСОБА_1 заходів впливу у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків з боку органів Національної поліції, органів опіки та піклування, суду, у тому числі притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків.
 
Певні дії ОСОБА_1 свідчать, що він вживав заходів для участі у вихованні дітей, що підтверджується тим, що він звертався із відповідними заявами до правоохоронних органів та служби у справах дітей та сім`ї Бородянської районної державної адміністрації (том І а.с. 75-79).
 
Очевидно, що вжиті ОСОБА_1 дії та заходи не можна визнати достатніми для висновку про належне виконання батьківських обов`язків щодо виховання, піклування, утримання і розвитку малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У той же час такі дії свідчать про можливість зміни поведінки батька за допомогою та участі органів опіки та піклування.
 
Обставини цієї справи свідчать про наявність підстав для того, щоб попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків, налагодити контакт з дітьми, приймати участь у вихованні, розвитку та піклуванні щодо дітей.
 
Колегія суддів вважає за доцільне звернути увагу, що залишення поза увагою попередження про необхідність змінити ставлення до виконання батьківських обов`язків визнано у справі № 149/2510/21 достатньою підставою для позбавлення батьківських прав (постанова Верховного Суду від 23 листопада 2022 року).
 
Ураховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а судом встановлено, що ОСОБА_1 категорично проти позбавлення його батьківських прав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав.
 
Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Таким чином, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 362 грн.
 
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
                
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Рішення Бородянського районного суду Київської області від 9 червня 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення такого змісту.
 
У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Бородянської селищної ради, про позбавлення батьківських прав відмовити.
 
Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Покласти на Службу у справах дітей Бородянської селищної ради контроль за виконанням ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків стосовно виховання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1 362 грн.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 
Головуючий                                                            

 
 
Судді: