УХВАЛА
 
18 січня 2024 року
м. Київ
справа № 591/11/23
провадження № 61-527 ск24 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ :
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 200 000,00 грн майнової шкоди,                 20 000,00 грн моральної шкоди, судові витрати у розмірі 10 000,00 грн. В іншій частині вимог відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.
02 січня 2024 року до Верховного Судувід імені Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - ГУНП в Сумській області) представник Литвиненко А. О. подавкасаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив їх скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
На підтвердження повноважень підписанта касаційної скарги суду надано виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) ГУНП в Сумській області, згідно з якою він як представник має право вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (діє в судах України без окремого доручення керівника в порядку самопредставництва з правами, що надані стороні, третій особі, з правом посвідчення копій документів, підписання, подання, відмови, зміни, відкликання, визнання позовної заяви, апеляційних, касаційних скарг та інших дій).
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки всупереч положень частини третьої статті 392 ЦПК України вона підписана                 Литвиненком А. О., повноваження якого на представництво інтересів ГУНП в Сумській областіу Верховному Суді не підтверджені належним чином.
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).
Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. 
Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).
До схожих висновків дійшла Велика Палата Верховного Судув ухвалі                           від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21).
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять визначених частиною третьою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Литвиненка А. О.брати участь у справі в порядку самопредставництва, тому заявник має надати суду належним чином засвідчені докази того, що                Литвиненко А. О.  обіймає певну посаду (наказ, трудовий договір); докази, що дозволяють встановити обсяг повноважень (статут, положення, трудовий договір (контракт), посадову інструкцію), які би засвідчували можливість підписанта діяти від імені ГУНП в Сумській областіза правилами самопредставництва останнього.   
Згідно із пунктом 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції представництво здійснюється з 1 січня 2017 року.
Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Документами, які підтверджують повноваження представників у цивільному процесі, є довіреність фізичної або юридичної особи; повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю, ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» (частини перша, четверта статті 62 ЦПК України).
Справа № 591/11/23 не є трудовою та не визнавалась судами попередніх інстанцій малозначною. Отже, представництво заявника в суді касаційної інстанції має здійснюватись адвокатом, однак відсутні підтвердження того, що підписант касаційної скарги є адвокатом.
Таким чином, до касаційної скарги не надано доказів належного уповноваження Литвиненка А. О.на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені заявникау розумінні статтей 58, 62 ЦПК України.  
Аналогічні висновки сформульовані в ухвалах Верховного Суду від 25 липня              2023 року справа № 521/11727/18, від 19 липня 2023 року справа                                      № 521/12114/20-ц, від 20 листопада 2023 року справа № 185/2951/22, постанові Верховного Суду від 28 серпня 2023 року справа № 740/2873/22 та інших і ця практика є незмінною. 
Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК Українивстановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Враховуючи те, що належних документів, які б засвідчували право             Литвиненка А. О. на здійснення представництва чи самопредставництва ГУНП в Сумській області не надано, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК Україникасаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику. 
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 260, пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 09 серпня 2023 року та постановуСумського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у цій справі повернути особі, що її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                    О. В. Білоконь