Справа № 127/2706/23
Провадження № 22-ц/801/247/2024
Категорія: 53
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року	Справа № 127/2706/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Копаничук С.Г., 

суддів: Медвецького С. К., Оніщука В. В.,
учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач – ОСОБА_2 , 

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 листопада 2023 року, ухвалене у складі судді Бондаренко О. І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 

в с т а н о в и в :
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зазначала, що 14.10.2022 о 18:35 год на автомобільній дорозі М 30 км 382 км водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не впевнився в його безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Lexus RX 450H», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2022,що набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень на користь держави.
Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Fiat Doblo» ОСОБА_2 згідно полісу обов`язкового страхування № АТ-0002197194 була застрахована в ТОВ « Страхова компанія «Альфа Гарант».
ОСОБА_1 ,як власник пошкодженого автомобіля «Lexus RX 450H», д.н.з. НОМЕР_2 , звернулась до ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а також надала заяву на виплату страхового відшкодування із зазначенням банківських реквізитів. 13.12.2022 вона звернулась до Вінницького відділення КНДІСЕ МЮ України із заявою про проведення транспортно – товарознавчого дослідження відповідно до вимог ст.ст. 102, 106 ЦПК України для звернення до суду. 
21.12.2022 року відбувся огляд пошкодженого автомобіля «Lexus RX 450H» і складений акт огляду (дефектна відомість) із детальним зазначенням назв деталей та описом пошкоджень, підписаний експертом Базалицьким і нею.
Згідно висновку експертного дослідження за результатами проведення транспортно - товарознавчого дослідження № 8013/22-21 від 27.12.2022, складеного судовим експертом Базалицьким В.С., вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Lexus RX 450H», д.н.з. НОМЕР_2 , 2010 року випуску станом на 21.12.2022 року складає 80 665,10 гривень. 
12.01.2023 страховою компанією ТОВ Страхова компанія «Альфа Гарант» було виплачено страхове відшкодування ОСОБА_1 в розмірі 75 000 гривень. На станції техобслуговування ФОП ОСОБА_3 здійснено ремонт вказаного транспортного засобу, вартість якого склала 129 740 грн., що сплачена нею згідно квитанцій 0.0.2826768849.1 на суму 70 000 грн., № 1S3on200hak від 26.01.2023 на суму 50 000 грн., № JtmRsLhxuPo від 27.01.2023 на суму 9 740  грн.
Вважаючи сплачену нею вартість відновлювального ремонту - 129 740 грн. фактичним розміром заподіяної їй з вини відповідача шкоди і, враховуючи ,що він перевищує розмір сплаченого страхового відшкодування, вважає, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим нею страховим відшкодуванням. 
Відтак ,просить стягнути з відповідача  на свою користь матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 54 740 гривень; витрати, понесені в зв`язку з проведенням транспортно – товарознавчого дослідження від 23.12.2022  в розмірі 2265,24 гривень; завдану моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. та судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.
Рішенням Вінницького районного суду від 21 листопада 2023 року позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо – транспортної пригоди в розмірі 54740 грн.; витрати, понесені в зв`язку з проведенням транспортно – товарознавчого дослідження в розмірі 2265 грн. 24 коп.; компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 2000 грн.; судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11494 грн. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що заявлений позивачкою до стягнення з нього ,як страхувальника, розмір шкоди не перевищує ліміту відповідальності страховика, а тому безпідставно стягнув з нього кошти. Страховик –ТОВ «Страхова компанія «Альфа Гарант» не був залучений співвідповідачем у справі, що призвело до неправильного вирішення спору. Також зазначає, що позивачка , незважаючи на проведену експертом незалежну експертизу , значно завищила вартість робіт по ремонту автомобіля, що безпідставно призвело до збільшення розміру шкоди.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 21 листопада 2023 року вищевказаним вимогам закону не відповідає.
Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 винний у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, тому він має нести відповідальність за заподіяну шкоду, що перевищує страхову виплату. 
Колегія суддів з таким висновком погодитись не може , виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 14.10.2022 о 18 год. 35 хв. на автомобільній дорозі М 30 км 382 км водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Fiat Doblo», д. н. з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не впевнився в його безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Lexus RX 450H», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, при ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2022 року ОСОБА_2 визнано винним за ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень на користь держави. Постанова суду набрала законної сили 15.11.2022.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як власника наземного транспортного засобу марки «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 , застраховано в ТОВ Страхова компанія «Альфа Гарант», відповідно до полісу № АТ-0002197194 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Сам страховий поліс № АТ-0002197194 суду не надано і в матеріалах справи він відсутній.
ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , є власником автомобіля «Lexus RX 450H», д.н.з. НОМЕР_2 (а.с. 11).
13.12.2022 ОСОБА_1 звернулась до Вінницького відділення КНДІСЕ МЮ України із заявою на проведення транспортно – товарознавчого дослідження відповідно до вимог ст. ст. 102, 106 ЦПК України для звернення до суду.
21.12.2022 відбувся огляд пошкодженого транспортного засобу «Lexus RX 450H», д.н.з. НОМЕР_2 експертом ОСОБА_4 за участю ОСОБА_1 та був складений відповідний акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) із детальним зазначенням назв деталей та описом їх пошкодження, що був підписаний експертом та ОСОБА_1 (а.с. 19).
З висновку експертного дослідження за результатами проведення транспортно - товарознавчого дослідження № 8013/22-21, складеного 27.12.2022 судовим експертом Базалицьким В.С., вбачається, що вартість матеріального збитку, заподіяного ОСОБА_1 внаслідок пошкодження автомобіля станом на 21.12.2022 складає 80 665,10 грн. Вартість матеріального збитку експерт визначив ,виходячи з того, що саме таку суму вартує відновлювальний ремонт її автомобіля з врахуванням його зносу. Крім того ,з висновку вбачається, що ринкова вартість цього автомобіля станом на день ДТП складає 847 940,12 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля без врахування його зносу складає 167 116, 25 грн., коефіцієнт фізичного зносу автомобіля складає 0,63 (а.с. 14 - 26).
Таким чином, автомобіль позивачки не можна вважати знищеним чи його ремонт економічно недоцільним. 
12.01.2023 товариством «Страхова компанія «Альфа Гарант», зі згоди ОСОБА_5 , на картковий рахунок останньої було виплачено страхове відшкодування в розмірі 75 000 гривень (а.с. 34). Оскільки ОСОБА_5 погодилася на отримання страхового відшкодування у визначеному на підставі експертного висновку страховою компанією розмірі, ОСОБА_1 тим самим погодилася із визначеним експертом розміром заподіяного їй матеріального збитку у вигляді вартості відновлювального ремонту автомобіля з врахуванням його зносу .
Отже ,страховою компанією було здійснено відшкодування шкоди позивачці ,виходячи з визначеного експертом і узгодженого з нею розміру заподіяної їй шкоди .
В подальшому ОСОБА_1 звернулася до ФОП ОСОБА_3 , який здійснив ремонт транспортного засобу «Lexus RX 450H», д.н.з. НОМЕР_2 , із заміною пошкоджених деталей автомобіля на бувші у використанні, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг № MRD-625-945135 від 27.01.2023 (а.с. 35 ).
Вартість здійсненого ним ремонту автомобіля позивача Lexus RX 450H, з врахуванням встановлення бувших у використанні деталей, склала 129 740  грн.,  що була сплачена позивачем згідно квитанцій 0.0.2826768849.1 на суму 70 000 грн., № 1S3on200hak від 26.01.2023 на суму 50 000 грн., № JtmRsLhxuPo від 27.01.2023 на суму 9 740  грн. (а.с. 38 - 40).
Виходячи із того, що розмір страхового відшкодування (ліміт) , що може бути сплачений страховою компанією на користь позивача складає 130 000 грн за мінусом франшизи, сплачена позивачем ОСОБА_6 за здійснений підприємцем ремонт не перевищує страховий ліміт у 130 000 грн.
За положеннями частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, виходив із того, що позивач має право самостійно обрати спосіб захисту порушеного права, зокрема, звернутися з позовом до відповідача, вина якого у настанні ДТП встановлена.
Разом з тим, судом першої інстанції не надано оцінки полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АТ-0002197194, у відповідності до якого цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля марки «Fiat Doblo», державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ТОВ Страхова компанія «Альфа Гарант», ліміт цивільно-правової відповідальності 130000 грн.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Вказаний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), де Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи.
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене, враховуючи, що вимоги позивачем були заявлені лише до страхувальника, який уклав договір страхування цивільно-правової відповідальності зі страховиком, і розмір шкоди не перевищує ліміту відповідальності страховика , висновок суду про те, що шкода, розмір якої не перевищує ліміту відповідальності страховика, має бути відшкодована заподіювачем, здійснений без участі у справі страховика, є необґрунтованим. 
Місцевий суд неповно встановив обставини справи, не виконав вимоги положень ЦПК України щодо встановлення належного суб`єктного складу осіб, що беруть участь у справі , та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення завданої майнової і моральної шкоди з ОСОБА_2 без з`ясування питання про наявність підстав для відшкодування заподіяної шкоди за рахунок страховика і залучення його співвідповідачем у справі. 
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям апеляційним судом нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову. 
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Отже, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 слід стягнути 1610,4 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 375, 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, 
постановив:
Апеляційну ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення  Вінницького районного суду Вінницької області від 21 листопада 2023 року скасувати.
В  задоволенні  позовних  вимог ОСОБА_1 до  ОСОБА_2   про  відшкодування  моральної  та  матеріальної шкоди, завданої  внаслідок  дорожньо-транспортної пригоди відмовити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1610,4 грн судового збору. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                   С. Г. Копаничук 
судді:                                                                           С. К. Медвецький
                                                                            В. В. Оніщук