УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
29 лютого 2024 року
м. Київ
 
справа № 619/3569/20
провадження № 61-2010ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                  Литвиненко І. В.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення майнової та моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
У 2020 році ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» про стягнення майнової та моральної шкоди. 
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 03 серпня                    2020 року відкрито провадження у справі. 
Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16 березня                     2022 року Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області.
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 28 лютого                   2023 року прийнято до свого провадження справу № 619/3569/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» про стягнення майнової та моральної шкоди та призначено до розгляду по суті. 
 
Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 07 серпня                2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення справи № 619/3569/20 для подальшого розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2023 року повернуто скаржнику з підстав, визначених пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд іншого суду не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення судового рішення по суті спору та окремо від цього рішення.
05 лютого 2024 року ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року та направити справу для подальшого розгляду до Дзержинського районного суду м. Харкова.  
Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до підсудності Дзержинського районного суду м. Харкова, який працює та здійснює розгляд справ. Зазначає, що він не має можливості їздити за межі                 м. Харкова та вважає, що справа повинна розглядатися за місцем його проживання.   
Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржувані судові рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження. 
Щодо касаційної скарги в частині оскарження ОСОБА_1 ухвали Котелевецького районного суду Полтавської області від 07 серпня 2023 року слід відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Аналіз вказаної норми процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають ухвали суду першої інстанції виключно після їх перегляду в апеляційному порядку.
Ухвала Котелевецького районного суду Полтавської області від 07 серпня                 2023 року на час подачі скарги не переглядалася в апеляційному порядку, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто.
За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи те, що ухвала Котелевецького районного суду Полтавської області від 07 серпня 2023 року не підлягає касаційному оскарженню у                            відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
Щодо касаційної скарги в частині оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року слід відмовити у відкритті касаційного провадження з наступних підстав. 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст,                   форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів                         цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК Україні).
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається                     ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст,                  форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів                       цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).
Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
Пунктом 9 частини другої статті 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.
Ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про передачу справи за підсудністю не зазначені у переліку ухвал, визначеному частиною першою статті 353 ЦПК України, які можуть бути оскаржені окремо від рішення.
Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Отже, законодавством України передбачено безумовне повернення апеляційної скарги у разі, якщо така подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).
Верховний Суд наголошує, що винятків, за наявності яких особа може звернутися до суду апеляційної інстанції на зазначене рішення (ухвалу суду першої інстанції), процесуальне законодавство не передбачає.
Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі), до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною. Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не згаданих у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у частині пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17).
У постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 520/5617/19 сформульовано висновок, у якому встановлено, оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у передачі справи на розгляд іншого суду не входить до вичерпного переліку ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, тому суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відсутність правових підстав для відкриття апеляційного провадження.
Ураховуючи викладене, оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у передачі справи на розгляд іншого суду не відноситься до вичерпного переліку ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.
Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 зводяться до неправильного тлумачення заявником норм цивільного процесуального права України та на правильність висновків апеляційного суду не впливають. 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року вбачається, що касаційна скарга в цій частині є необґрунтованою, дотримання апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.
Керуючись пунктом 1 частини другої, частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Котелевського районного суду Полтавської області від 07 серпня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення майнової та моральної шкоди.
Копію ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                  Є. В. Петров 

А. І. Грушицький 

І. В. Литвиненко