ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 р.	Справа № 520/5265/22	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Шаповал В.Ю.
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1   на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2023, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., повний текст складено 15.12.23 року по справі № 520/5265/22

          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області ,          Департаменту патрульної поліції Національної поліції України                  
          про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання поновити на посаді

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції , Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ № 319 від 27.05.2022р. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ № 831 о/с від 07.06.2022р. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині звільнення позивача зі служби в поліції;
- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України поновити позивача на службу в поліцію на посаді інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП.
- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 07.06.2022 до дня поновлення на посаді.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції , подав апеляційну скаргу , вважає зазначене рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, судом першої інстанції неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного їх дослідження і оцінки. Вказує , що суд не надав оцінку показам свідка ОСОБА_2 щодо регулярного звітування безпосередньому командиру роти ОСОБА_3 про переміщення, на яке було надано відповідний дозвіл та своє місцезнаходження, а також відсутність мобільного зв`язку у позивача з 06.03.2022р. по кінець березня 2022р. та його перебування на території , яка потратила під окупацію РФ; прибуття позивача 20.05.2022р. на виклик за вказаною адресою; відсутність графіків чергування (розстановки сил та засобів) до 26.05.2022р. Суд не надав оцінку обставинам, які підлягають врахуванню щодо перебування позивача в тимчасовій окупації та відсутність у цей період будь-якого зв`язку, з огляду на що позивач був позбавлений можливості здійснювати комунікацію відповідно до положень чинного в Україні законодавства, у зв`язку з відсутністю мобільного зв`язку від операторів України та мережі Інтернет. Відповідачем не надано доказів належного повідомлення та ознайомлення позивача із наказами про необхідність прибуття до відповідного підрозділу та відсутність доказів можливості залишення останнім окупованої території, необхідно дійти висновку про не доведення матеріалами службового розслідування вини в діях позивача. Вказує , що невихід працівників на роботу внаслідок ведення воєнних дій та пов`язаних з ними обставин, зокрема перебування на тимчасово окупованій території, не свідчить беззаперечно про їх відсутність на службі без поважних причин. Вказане обумовлено необхідністю збереження життя та здоров`я таких працівників та їх сімей і не може вважатися як відсутність на роботі без поважних причин. Через блокпости військовослужбовців російської федерації пропускали лише жінок, дітей та чоловіків віком до 18 років та старших за 60 років. Також на блокпостах були списки працівників поліції та під загрозою застосування зброї не пропускали останніх , що було однією з головних перешкод для виїзду до міста Харкова. Отже, наведене свідчить про недоведеність належними доказами відсутності позивача на службі без поважних причин. Звертає увагу на строк виявлення проступку та строк застосування дисциплінарного стягнення, який відповідачем було порушено. Так проведене раніше службове розслідування щодо самоусунення від служби 01.03.2022 до 12.03.2022, за результатами був складений та 16.03.2022 затверджений висновок про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за аналогічними нормами законів та аналогічний проступок, що й в спірних наказах, визначає початок перебігу строку застосування дисциплінарного стягнення який є днем виявлення проступку - 16.03.2022р, що відповідає дню затвердження висновк. Отже застосування дисциплінарного стягнення за наслідками проведеного другого службового розслідування щодо обставин відсутності позивача на службі 01.03.2022, 04.03.2022, 08.03.2022, 12.03.2022, та прийняття спірних наказів від 27.05.2022 та 07.06.2022, є протиправним, прийняті останні без дотримання місячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Прийняття та подальше скасування попереднього наказів не перериває строки притягнення до відповідальності, та не виключає факту виявлення 16.03.2022р. дисциплінарного проступку у вигляді відсутності позивача на службі 01.03.2022, 04.03.2022, 08.03.2022, 12.03.2022р. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 5 листопада 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги .
Відповідачі подали до суду відзив на апеляційну скаргу , вважають апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, а наведені доводи такими, що не відповідають дійсності. Вказує , що апелянт був належним чином повідомлений про проведення службового розслідування та необхідність прибуття до дисциплінарної комісії для надання відповідних пояснень, тому твердження останнього про необізнаність та відсутність інформації про проведення стосовно нього службового розслідування, а також порушення його прав є безпідставними. Обставин, що свідчать про поважність відсутності на службі 04.03.2022, 08.03.2022 та 12.03.2022 апелянта під час службового розслідування не встановлено. Жодних документів на підтвердження наявності поважних причин відсутності на службі позивач до дисциплінарної комісії не надав, як і до суду першої інстанції. Твердження останнього про перебування на окупованій території є безпідставними та необґрунтованими. Таким чином дисциплінарна комісія встановила, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в період з 01.03.2022 до 12.03.2022 та з 20.05.2022 по 25.05.2022 самоусунувся від виконання основних та додаткових завдань, покладених на ДПП в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Вважає , що апелянт порушив вимоги пунктів 1,2,4,5,8 та 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, визначеної частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців 2 та 3 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки та вчинив дії, які безумовно підривають авторитет Національної поліції України в очах громадян. Посилаючись на обставини та обґрунтування , викладенні у відзиві , просять В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається , що ОСОБА_1 проходив службу в Управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.
Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває і надалі.
Як вказує у відзиві відповідач особовий склад УПП в Харківській області ДПП був негайно викликаний до місця дислокації та залучений до виконання завдань територіальної оборони міста Харкова.
Т.в.о. заступника начальника ВМАЗ УППв Харківській області ДПП капітаном поліції Барибіним С.С. та заступником начальника управління - начальником ВМАЗ УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Диняком Я.В., у приміщенні тимчасового перебування УПП в Харківській області ДПП, розташованого за адресою: місто Харків, вулиця Пушкінська, 2А, у присутності начальника УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Стрижак А.О., т.в.о. заступника начальника управління - начальника ВЧС УПП в Харківській області ДПП капітана поліції Приходька І.В. складено акти про відсутність ОСОБА_1 на службі 01.03.2022, 04.03.2022, 08.03.2022 та 12.03.2022 .
Відповідно до наказу УПП в Харківській області ДПП «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 16.03.2022 № 110 за фактом можливого порушення ОСОБА_1 службової дисципліни проведене службове розслідування, за результатами якого прийнято рішення про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції згідно наказу ДПП від 16.03.2022№ 181.
Відповідно до вимог частини сьомої статті 20 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та з урахуванням змін до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, внесених Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану», що набули чинності 01.05.2022, накази ДПП «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарного стягнення» скасовані , в тому числі і наказ ДПП від 16.03.2022№ 181 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції
На підставі наказу начальника ДПП «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» від 14.05.2022 № 579 розпочато службове розслідування стосовно можливого порушення окремими працівниками УПП в Харківській області ДПП службової дисципліни в тому числі і у відношенні ОСОБА_1 . 
Під час проведення службового розслідувана Дисциплінарною комісією встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній на службі 01.03.2022, 04.03.2022,08.03.2022 та 12.03.2022, ці обставини зафіксовані та підтверджуються відповідним Актами. 
Так, ОСОБА_1 засобами електронної комунікації 14.05.2022 № 305з/41/14/02-2022 направлено виклик про необхідність прибуття о 10.00 18.05.2022 за адресою: АДРЕСА_1 для надання відповідних письмових пояснень в рамках проведення службового розслідування, призначеного наказом ДПП «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» від 14.05.2022 № 579.
18.05.2022 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в зазначений час не з`явився, про наявність поважних причин свого неприбуття дисциплінарну комісію не повідомив, про що складено відповідний акт № 263вн від 18.05.2022.
Дисциплінарною комісією був опитаний командир взводу № 1 роти № 6 батальйону № З УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 , який пояснив, що інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № З УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в період з 01.03.2022 до 12.03.2022 не виходив на службу без поважних причин. 
Старший лейтенант поліції ОСОБА_1 спочатку повідомив, що здійснює евакуації сім`ї до села Велика Олександрівна, Херсонської області. В подальшому, в телефонному режимі останньому повідомлено, що необхідно повертатися до місця несення служби, на що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 зазначив, що знаходиться на тимчасово окупованій території та не має змоги повернутися. В подальшому, повідомив, що знаходиться в місті Дніпро.
Опитаний командир роти № 6 батальйону № З УПП в Харківській області ДПП старший лейтенант поліції Дондік Віталій Вікторович, який у власному поясненні зазначив відомості, які аналогічні інформації, викладеній в поясненні лейтенанта поліції ОСОБА_4 .
Також був опитаний заступник начальника управління - начальник ВЧС УПП в Харківській області ДПП каштан поліції Приходько І.В., який у власному поясненні також підтвердив відсутність ОСОБА_1 на службі у період з 01.03.2022 до 12.03.2022.
Як вказано у висновку службового розслідування від 26.05.2022 інших обставин, що свідчать про поважність відсутності на службі 01.03.2022, 04.03.2022, 08.03.2022 та 12.03.2022 інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № З УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 під час службового розслідування не встановлено. Жодних документів на підтвердження наявності поважних причин
відсутності на службі Позивач до дисциплінарної комісії не надав.
Таким чином дисциплінарна комісія встановила, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в період з 01.03.2022 до 12.03.2022 самоусунувся від виконання основних та додаткових завдань, покладених на ДПП в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
19.05.2022 засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 направлено повідомлення про необхідність прибуття на службу 20.05.2022, Однак з 20.05.2022 до 25.05.2022 ОСОБА_1 був відсутній на службі, що відображену у розстановках сил та засобів відділу транспортного забезпечення УПП в Харківській області ДПП та зафіксовано Актами про відсутність на службі № 283вн/41/14/01-2022 від 20.05.2022, № 326вн/41/14/01-2022 від 21.05.2022, № 340вн/41/14/01-2022 від 22.05.2022, № 390вн/41/14/01-2022 від 23.05.2022, № 400вн/41/14/01-2022 від 24.05.2022, № 463вн/41/14/01-2022 від 25.05.2022.
У тексті Висновку діяння/вчинок заявника за подією не виходу на службу без поважних причин 01.03.2022р, 04.03.2022р., 08.03.2022, 12.03.2022, 20.05.2022р.-25.05.2022р. було кваліфіковано Дисциплінарною комісією у якості вчинення дисциплінарного проступку - дискредитація честі держави, підрив авторитету Національної поліції України, невиконання вимог п.1 ч.3 ст.1, п.2 ч.3 ст.1, п.4 ч.3 ст.1, п.5 ч.3 ст.1, п.8 ч.3 ст.1, п.13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, складеної відповідно до ч.1 ст.64 Закону України «Про Національну поліцію» Присяги поліцейського, п.1 ч.1 ст.18, п.2 ч.1 ст.18, ч.2 ст.24 Закону України «Про Національну поліцію», абз.2 п.1 Розділу ІІ, абз.3 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських (затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016р. №1179) за рахунок безпідставної відсутності на службі без поважних причин в умовах запровадженого правового режиму воєнного стану.
Висновок містить пропозицію Дисциплінарної комісії з приводу застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
26.05.2022р. Висновок був затверджений начальником Департаменту патрульної поліції.
27.05.2022р. начальником Департаменту патрульної поліції було видано наказ №319, яким до ОСОБА_1 з відображений у Висновку мотивів було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Цей наказ був доведений до відома заявника у порядку ч.1 ст.30 Дисциплінарного статуту.
07.06.2022р. Департаментом патрульної поліції було видано наказ №831 о/с, яким на реалізацію наказу Департаменту патрульної поліції №319 від 27.05.2022р. ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».
Календарна дата звільнення заявника зі служби у поліції припала на - 11.06.2022 року.
Не погодившись із правомірністю накладеного дисциплінарного покарання, заявник ініціював даний спір.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування наказу начальника Департаменту патрульної поліції «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 27.05.2022 № 319 в частині притягнення позивача інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказу № 831 о/с від 07.06.2022р. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції про з огляду на їх правомірність.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі – Закон № 580-VIII, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
Так, частиною першою статті 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) – це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Закону № 580-VIII).
Згідно з частиною першою статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно зі статтею 24 Закону № 580-VIII виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом.
У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.
Частинами першою та другою статті 19 Закону № 580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, серед іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України
Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (частини друга статті 77 Закону № 580-VIII).
Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі – Дисциплінарний статут, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), службова дисципліна – дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України (пункт 1); знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки (пункт 2); поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень (пункт 3); безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону (пункт 4); знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку (пункт 8).
Відповідно до частин першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Частинами першою – четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування – це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі – повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
За змістом частини першої, пункту 1 частини дев`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, зокрема, одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб
Згідно із частинами першою та другою статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.
Частинами першою та третьою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (частина сьома статті 19 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до частин першої та другої статті 21 Дисциплінарного статуту Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу (частина третя статті 22 Дисциплінарного статуту).
Пунктом 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі – Порядок №893, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку № 893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Відповідно до пункту 1 розділу VІІ Порядку № 893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.
Судовим розглядом встановлено, що наказом ДПП № 579 від 14.05.2022 року «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» ініційовано проведення службового розслідування щодо обставин можливого порушення службової дисципліни працівниками УПП в Харківській області ДПП, у тому числі і інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , якого зобов`язано знаходитись на робочому місці.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено , що підставою службового розслідування слугували обставини того, що інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Рагуткін В.Ю. 01.03.2022, 04.03.2022, 08.03.22 та 12.03.2022  самоусунувся від виконання основних та додаткових завдань, покладених на ДПП в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного по всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Наведене підтверджено представником відповідача та зазначено , що інших підстав для проведення службового розслідування , призначеного наказом ДПП № 579 від 14.05.2022 року у відношенні ОСОБА_1 не було.
Таким чином, колегією суддів встановлено, що інформація щодо обставин можливого порушення службової дисципліни працівниками УПП в Харківській області ДПП, у тому числі і інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Рагуткіним В.Ю. , а саме відсутності ОСОБА_1 01.03.2022, 04.03.2022, 08.03.22 та 12.03.2022 на службі , якій надавалась оцінка підчас проведення службового розслідування в березні 2022 року, вдруге стала підставою для призначення службового розслідування та вдруге досліджувалась дисциплінарною комісією в травні 2022 року.
Так, начальником ДПП 26.05.2022 року затверджено висновок службового розслідування, проведеного з метою усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни працівниками УПП в Харківській області ДПП, у тому числі і інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , за результатом чого застосовано дисциплінарні стягнення у вигляді звільнення. Правовою підставою зазначено порушення позивачем вимог п. п. 1, 2, 4, 5, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, визначеної ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2 чт. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», абз. 2, 3 п. 1 розд. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських.
Спір у цій справі виник у зв`язку із застосуванням до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за грубе порушення службової дисципліни, невиконання посадових (функціональних) обов`язків, недотримання вимог статей 1, 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 18 Закону № 580-VIII, Присяги працівника поліції у частині самоусунення 01.03.2022, 04.03.2022, 08.03.22 та 12.03.2022 від виконання службових обов`язків як поліцейського від захисту Українського народу, охорони прав і свобод людини, честі держави в період дії правового режиму воєнного стану в Україні, без будь-якого погодження з керівництвом, території дислокації підрозділу.
З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції вбачається, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.
Суд враховує, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.
Судовим розглядом встановлено, що у березні 2022 року відносно ОСОБА_1 вже проводилося службове розслідування щодо ймовірного відхилення від служби позивача 01.03.2022, 04.03.2022, 08.03.22 та 12.03.2022, за результатами проведення якого був складений та 09.03.2022 затверджений висновок, згідно якого застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за порушення позивачем вимог п. п. 1, 2 і 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, визначеної ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2 ст. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», абз. 2, 3 п. 1 розд. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських.
Наказом № 626 о/с від 16.03.2022 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення.
Разом з тим, в подальшому, наказ № 626 о/с від 16.03.2022 скасовано наказом № 785 від 13.05.2022 року.
Однак, після скасування наказу про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення як незаконно прийнятого, відповідач повторно 14 травня 2022 року призначає службове розслідування з тих самих підстав та обставин, яким уже надавалась оцінка.
Наказом ДПП № 579 від 14.05.2022 року «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків» ініційовано проведення службового розслідування щодо обставин можливого порушення службової дисципліни працівниками УПП в Харківській області ДПП, у тому числі і інспектором взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , якого зобов`язано знаходитись на робочому місці.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21 Дисциплінарного статуту (в редакції, яка діяла до 01.05.2022 р.), дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Аналогічного змісту норми закріплені і в ст. 21 Дисциплінарного статуту (в редакції, яка діє з 01.05.2022 р.).
Враховуючи наведені вище норми Дисциплінарного статуту, колегія суддів дійшла до висновку, що днем виявлення дисциплінарного проступку, який вчинений позивачем та який полягав у відсутності позивача на службі 01.03.2022, 04.03.2022, 08.03.22 та 12.03.2022 є 16.03.2022 – тобто день затвердження висновку службового розслідування, яке проводилося у березні 2022 року.
В свою чергу, наказ про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» № 319 в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» № 831 о/с в частині звільнення ОСОБА_1  зі служби в поліції прийняті 27.05.2022 та 07.06.2022, тобто без дотримання місячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності.
При цьому, суд зазначає, що видання наказу № 626 о/с від 16.03.2022, згідно яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення за дисциплінарний проступок, який полягав у відсутності позивача на службі 01.03.2022, 04.03.2022, 08.03.22 та 12.03.2022 та подальше скасування наказу № 626 о/с від 16.03.2022 згідно наказу № 785 від 13.05.2022 року, не перериває строки притягнення до відповідальності, оскільки обставини, які були предметом службових розслідувань, які проводилися у березні 2022 та у травні 2022 стосуються одних і тих же обставин.
Також, колегія суддів звертає увагу, що в порушення норм Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України № 893, в наказі про призначення службового розслідування від 14 травня 2022 року № 579 відсутні посилання на обставини, що стали підставою для проведення такого службового розслідування.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п. 7 ст. 14 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» у разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в порушення вимог чинного законодавства, відповідач не розпочав нове службове розслідування за фактом вчинення іншого дисциплінарного проступку, а саме невиходу без поважних причин на службу ОСОБА_1 у період з 20 травня 2022 року по 25 травня 2022 року. В матеріалах справи відсутні з цього приводу заяви, рапорти, доповідні записки та інші докази які надавали підстави досліджувати дії позивача у цей період. При цьому, в порушення Дисциплінарного статуту, під час проведення службового розслідування у позивача не відбирались пояснення, стосовно відсутності його на службі в зазначений період. 
Про невихід без поважних причин на службу у період з 20 травня 2022 року по 25 травня 2022 року було виявлено та встановлено вже під час проведення службового розслідування щодо ймовірного відхилення від служби позивача 01.03.2022, 04.03.2022, 08.03.22 та 12.03.2022.
Колегія суддів зазначає, що порушення процедури при прийнятті рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.
Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).
Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.
Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalidact). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Тобто, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.
Враховуючи те, що відповідачем не було дотримано строку притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності і зазначене порушення не є таким, що носить суто формальний характер, враховуючи іншій наведені вище порушення , колегія суддів дійшла до висновку, що наказ начальника Департаменту патрульної поліції «Про застосування до працівників УПП в Харківській області ДПП дисциплінарних стягнень» від 27.05.2022 № 319 в частині притягнення інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ начальника Департаменту патрульної поліції «По особовому складу» від 07.06.2022 № 831 о/с в частині звільнення інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню.
З урахуванням порушення процедури притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, в частині дотримання строків притягнення до такої відповідальності, інші доводи сторін, на вирішення цього спору не впливають.
Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.
На підставі цього, вимога позивача про поновлення інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП старшого лейтенанта поліції Рагуткіна В.Ю. на посаді з 11.06.2022 підлягають задоволенню.
Також суд зазначає, що частиною другою статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Згідно з пунктом 10.4 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» задовольняючи позов про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суди повинні вказувати розмір виплати, період вимушеного прогулу та розрахунок розміру виплати необхідно зазначати в мотивувальній частині судового рішення.
Частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" №108/95-ВР від 24 березня 1995 року порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, підпунктом "з" пункту 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року (далі Порядок № 100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.
Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.
Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Відповідно до довідки про середньомісячну заробітну плату позивача (а.с. 42, т. 1), заробітна плата за січень 2022 та лютий 2022 року становила – 29644,68 грн. Середньомісячна заробітна плата становить 14822,34 грн. Середньоденна заробітна плата становить 502,45 грн.
Таким чином, період вимушеного прогулу з 12.06.2022 року по 07.03.2024 року складає 635 днів, а тому загальна сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 12.06.2022 року по 07.03.2024 року складає 319055,75 грн. із утриманням із цієї суми обов`язкових податків та зборів, оскільки відповідач, як податковий агент згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальник згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зобов`язаний виплатити позивачеві суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, утримавши із нього при виплаті податки та інші обов`язкові платежі.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
В той же час, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Суд зазначає, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, в той час як відповідачем в ході судового розгляду справи не доведено правомірність прийняття спірних рішень.
З урахуванням викладеного, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки колегія суддів дійшла висновку про задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Судом першої інстанції не було враховано вищенаведених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи в цій частині.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, воно підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Підстави для розподілу судових витрат на підставі ст. 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 по справі № 520/5265/22  скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ № 319 від 27.05.2022р. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1  зі служби в поліції;
Визнати протиправним та скасувати наказ № 831 о/с від 07.06.2022р. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;
Зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України поновити ОСОБА_1 на службу в поліцію на посаді інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 3 УПП в Харківській області ДПП з 11.06.2022 року.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за  час вимушеного прогулу з 12.06.2022 по 07.03.2024 в розмірі 319055,75 грн. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.С. Чалий    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено  12.03.2024 року