Дата документу 04.01.2024 Справа № 336/8013/21

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 336/8013/21	Головуючий у 1-й інстанції: Савеленко О.А.	
Пр. № 22-ц/807/144/24	Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2024 року                                       м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                                Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на заочне рішення Шевченківського районного суду м.  Запоріжжя від 13 грудня 2021 року у справі за позовом КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (надалі – КОНЦЕРН «МТМ») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-10), в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання (але фактично заявлено заборгованість лише з централізованого опалення) за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.10.2014 року по 01.09.2021 року у розмірі 22054,55 грн., від сплати якої відповідачі на його користь у добровільному порядку ухиляються, а також судовий збір 2770,00 грн.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Савеленко О.А. (а.с. 11). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 16) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.  Запоріжжя від 13 грудня 2021 року (суддя Савеленко О.А. - а.с. 35-39) позов КОНЦЕРНУ «МТМ» у цій справі задоволено. 
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ),  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_3 ) на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 22054,55 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1  на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» витрати по сплаті судового збору по 756,67 грн. з кожного. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2023 року (суддя Дмитрюк О.В. - а.с. 85-88) заяву відповідача   ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач  ОСОБА_1  у своїй апеляційній скарзі (а.с. 94-99) просив заочне рішення суду першої інстанції у цій справі в частині стягнення з нього - ОСОБА_1 в солідарному порядку заборгованості за період з 01.10.2014 по 01.09.2021 рік у розмірі 22054,55 грн. та окремо судового збору у розмірі 756,67 грн. скасувати ухвалити нове рішення у цій частині про відмову КОНЦЕРНУ «МТМ».
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 100). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1  у цій справі відкрито 01 листопада 2023 року (а.с. 105), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 106). 
Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
22 листопада 2023 року Конституційний Суд України ухвалив рішення № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах. Так, КСУ визнав неконституційними пункти 1, 5 ч. 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу, які визначають, що малозначними справами є: 1 – справи, у яких ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб – тобто, станом на 2023 рік 268400,00 грн.; 5 – справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує 250 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, 671000,00 грн.
Зокрема, КСУ зазначив, що установлення у процесуальному законі розміру ціни позову як критерію для віднесення справи до категорії малозначних має бути ґрунтовано на принципові домірності, що зобов?язує державу визначити в Кодексі такий розмір ціни позову, який не буде надмірним для обраної мети та не спотворить розуміння справи як малозначної для особи.
Разом з тим, визначені розміри ціни позову як критерії віднесення справи до категорії малозначних у сумах 268400,00 грн. та 671000,00 грн. є не лише значними, а й перевищують установлені в законі розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб та мінімальної заробітної плати. 
Зокрема, визначений у пункті 1 ч. 6 статті 19 ЦПК розмір ціни позову перевищує 40 мінімальних заробітних плат та дорівнює 8 рокам одержання особою виплат у разі, якщо ці виплати дорівнюватимуть розміру прожиткового мінімуму. За пунктом 5 ціна позову перевищує 100 мінімальних заробітних плат та дорівнює 20 рокам одержання особою виплат у розмірі прожиткового мінімуму. 
Проте, ці пункти втрачають чинність через 6 місяців із дня ухвалення КСУ цього Рішення, тобто, у травні 2024 року. До того часу Верховній Раді треба привести нормативне регулювання, установлене цими пунктами ЦПК у відповідність до Конституції та цього Рішення КСУ.
За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Позивач КОНЦЕРН «МТМ» подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача  ОСОБА_1  у цій справі (а.с. 110- 126).  Інші відповідачі  ОСОБА_2 та  ОСОБА_3 не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача  ОСОБА_1  у цій справі. Однак, за змістом ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача і колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень, та відповідний штат суддів апеляційного суду взагалі.
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1  у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено, що всі учасники цієї справи із вищезазначеним заочним рішенням суду першої інстанції погодились, останнє в апеляційному порядку не оскаржували.
Відповідач ОСОБА_1 оскаржує заочне рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині стягнення з нього – ОСОБА_1  на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» у солідарному порядку заборгованості за період з 01.10.2014 по 01.09.2021 рік у розмірі 22054,55 грн. та окремо судового збору у розмірі 756,67 грн. 
Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 і лише в оскаржуваній нею частині - в частині стягнення з нього – ОСОБА_1 на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» у солідарному порядку заборгованості за період з 01.10.2014 по 01.09.2021 рік у розмірі 22054,55 грн. та окремо судового збору у розмірі 756,67 грн. 
У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо не оскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі в оскаржуваній частині в частині стягнення з нього – ОСОБА_1  на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» у солідарному порядку заборгованості за період з 01.10.2014 по 01.09.2021 рік у розмірі 22054,55 грн. та окремо судового збору у розмірі 756,67 грн. керувався ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. 526 ЦК України, 141, 247, 263-265, 279, 280-281, 284 ЦПК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій частині.
Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення … і ухвалити … нове рішення …
В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового… є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись можна лише частково з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає лише частково.
Так, має місце у цій справі порушення судом першої інстанції норм процесуального права, передбачене ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України, яке є обов`язковою підставою для скасування апеляційним судом судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Оскільки, як встановлено апеляційним судом:
-ухвалою суду першої інстанції (а.с. 16) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін,
- у матеріалах цієї справи наявні лише:
= витяг з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя щодо реєстрації в установленому законом порядку місця проживання відповідача  ОСОБА_1  станом на 30.09.2021 року за вищезазначеною адресою  АДРЕСА_1  (а.с.15), 
= супроводжувальний лист про направлення у тому числі відповідачу ОСОБА_1  судом першої інстанції копії вищезазначеної позовної заяви позивача та копії ухвали про відкриття провадження у цій справі судом першої інстанції (а.с.17), 
= копія судової повістки на ім`я відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на судове засідання 03.11.2021 року (а.с. 18), 
= оголошення про виклик відповідача ОСОБА_1 , як особи, зареєстроване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, на судове засідання 03.11.2021 року (а.с. 21), без дотримання вимог ЦПК України, оскільки місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 на час розгляду цієї справи судом першої інстанції було відоме,
= копія судової повістки на ім`я відповідача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 на судове засідання 13.12.2021 року (а.с. 30),
= оголошення про виклик відповідача ОСОБА_1 , як особи, зареєстроване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме, на судове засідання 13.12.2021 року (а.с. 33),без дотримання вимог ЦПК України, оскільки місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 на час розгляду цієї справи судом першої інстанції відоме,
= конверт із копією оскаржуваного заочного рішення у тому числі на ім`я відповідача ОСОБА_1 , що повернувся на адресу суду першої інстанції без вручення з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 42),
-тобто у цій справі відсутні належні докази належного повідомлення відповідача  ОСОБА_1  та вищезазначені дати судових засідань у цій справі та вручення йому копії позовної заяви позивача, ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у цій справі чи судових повісток на судові засідання у суді першої інстанції, призначені на 03.11.2021 року та 13.12.2021 року, які б могли свідчити про його обізнаність про наявність цієї справи у суді першої інстанції, 
-згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі ЄУН 752/11896/17-ц, приписи ЦПК України…не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду із вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи;
-і апелянт – відповідач ОСОБА_1 обґрунтовує свою вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі у тому числі такою підставою (а.с. 96),
- належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.
Разом із тим, в іншій частині апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції у цій справі, вважає заочне рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині у цій справі по суті правильним, а тому вважає за необхідне повторити останнє.
Оскільки судом першої інстанції було правильно вирішено позовні вимоги позивача КОНЦЕРНУ «МТМ» до відповідача  ОСОБА_1  у цій справі по суті.
Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є належним у солідарному порядку відповідачем у цій справі за вищезазначеним позовом позивача КОНЦЕРНУ «МТМ» до нього про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованих опалення за адресою: АДРЕСА_1 в період нарахування вищезазначеної заборгованості з 01.10.2014 року по 01.09.2021 року.
Оскільки, відповідач ОСОБА_1 весь час нарахування вказаної заборгованості був зареєстрований за вказаною адресою (витяг а.с. 15) та у установленому законом порядку не повідомляв позивача КОНЦЕРН «МТМ» про зміну свого місця фактичного проживання взагалі та у тому числі у будь-який період та у тому числі у зв`язку із працевлаштуванням на роботу у м. Києві із наданням останньому на підтвердження цього належних письмових доказів (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні).
Копії:
- наказу № 168-к про переведення на роботу відповідача ОСОБА_1 водієм тролейбуса на посаду начальника маршруту міського електротранспорту КП «КИЇВПАСТРАНС» лише від 01.11.2021 року із шляховими листами та табелем обліку за листопад 2021 року, 
- та заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2022 року у справі ЄУН 336/1552/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, яким визнано у тому числі відповідача  ОСОБА_1  таким, що втратив право користування житловим приміщенням у вигляді вищезазначеної квартири АДРЕСА_2 , через непроживання в ній останнього без поважних причин начеб - то з 2010 року 
надані відповідачем ОСОБА_1 лише суду у цій справі до його заяви про перегляд вищезазначеного заочного рішення у суді першої інстанції (а.с. 51-57, 61-65).
При цьому, апеляційним судом встановлено, що надана відповідачем ОСОБА_1 копія вищевказаного заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя лише від 27 червня 2022 року в іншій справі ЄУН 336/1552/22 про визнання його таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою, не містить взагалі відмітки суду про набрання ним законної сили. Також, відповідачем ОСОБА_1 у матеріали цієї справи не було доказів виконання цього рішення взагалі та конкретної дати останнього.
В силу вимог ст. 82 ч. 5 ЦПК України лише обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи.  
Крім того, відповідач  ОСОБА_1  буде вважатись особою, яка втратила право користування вищезазначеною квартирою  АДРЕСА_1  на підставі вищевказаного заочного рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2022 року в іншій справі ЄУН 336/1552/22 лише з дати набрання законної сили останнім. До цієї дати ОСОБА_1 не звільнений обов`язку оплачувати послуги позивача з централізованого опалення по вищезазначеній квартирі.
Також, вартість послуг з централізованого опалення позивача нараховувалась позивачем належному відповідачу ОСОБА_1 у цій справі, саме як зареєстрованій у період нарахування заборгованості квартиріособі з централізованого опалення вищезазначеної квартири - пропорційно опалюваній площі цієї квартири незалежно від його проживання (непроживання) у цій квартирі у період з 01.10.2014 року по 01.09.2021 року, тобто у будь-якому випадку до набрання законної сили вищезазначеним заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2022 року в іншій справі ЄУН 336/1552/22. 
Згідно з розрахунком суми заборгованості відповідачів та зокрема ОСОБА_1 , як солідарного боржника, за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за вищезазначеною адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.10.2014 року по 01.09.2021 року складає 22054,55 грн. (розрахунок позивача а.с. 6-8), від сплати якої відповідачі та зокрема відповідач ОСОБА_1 на користь позивача у добровільному порядку ухиляються. 
Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні і відповідачами та зокрема відповідачем ОСОБА_1 апеляційному суду не надані (квитанції про сплату будь-яких щомісячних платежів відповідачами, які не були враховані у вищезазначеному розрахунку заборгованості відповідачів, контрозрахунок заборгованості відповідачів по вищезазначеній квартирі тощо). 
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно вважав позов позивача по суті в оскаржуваній частині заочного рішення у цій справі обґрунтованим до відповідача  ОСОБА_1  і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.
Хоча:
- суд першої інстанції не мав права за власною ініціативою без заяви сторони відповідачів про застосування позовної давності (яка у матеріалах цієї справи була відсутня станом на час розгляду цієї справи судом першої інстанції) вирішувати питання про застосування позовної давності у цій справі до будь-якої вищезазначеної заборгованості відповідачів, у тому числі починаючи з 01.10.2014 року по 12.03.2017 року,
- а апеляційний суд вже має право при вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах необізнаності відповідача ОСОБА_1 про наявність цієї справи у суді першої інстанції та заяви останньої про її застосовування у цій справі (заява про перегляд заочного рішення у суді першої інстанції - а.с. 48 та апеляційна скарга в апеляційному суді - а.с. 96) в силу вимог ст. 267 ч. ч. 3, 4 ЦК України, 
- однак, при цьому апеляційним судом також встановлено, що:
= хоча і позивач КОНЦЕРН «МТМ» звернувся до суду із вищезазначеним позовом до відповідачів про стягнення вищезазначеної заборгованості за період з 01.10.2014 року по 01.09.2021 року - 29.09.2021 року (відмітка суду на позові а.с. 2) та, відповідно, заборгованість відповідачів, нарахована позивачем за період з 29.09.2018 року по 01.09.2021 року знаходиться в межах загального (трирічного) строку позовної давності стосується заборгованості,
= проте, з урахуванням п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України , яким було доповнено ЦК України відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID -19) від 30.03.2020 року № 540-ІХ , під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання корона вірусної хвороби (COVID -19), строки, визначені у тому числі ст. 257 ЦК України (Загальна позовна давність)..., продовжуються на строк дії такого карантину (з 12.03.2020 року до 01.07.2023 року – загальновідома інформація - ст. 82 ч. 3 ЦПК України), строк позовної давності міг бути застосований апеляційним судом у цій справі до вимог позивача до 12.03.2017 року,
- але апеляційним судом також встановлено, що у період нарахування позивачем вищезазначеної заборгованості відповідачам за період з 01.10.2014 року по 12.03.2017 року та у подальшому мали місце щомісячні проплати, у тому числі які перевищували щомісячні нарахування останньої з централізованого опалення, а саме: жовтень 2014 року - 218, 27 грн. при щомісячному нарахуванні 80,22 грн. за централізоване опалення, листопад 2014 року – 200,00 грн., жовтень 2016 року – 500,00 грн. при щомісячному нарахуванні 396,30 грн., листопад 2018 року – 200,00 грн., лютий 2019 року – 2000,00 грн. при місячному нарахуванні 1645,67 грн., березень 2019 року – 500,00 грн., квітень 2019 року – 2000,00 грн. при місячному нарахуванні 275,63 грн., червень 2019 року – 1000,00 грн. при місячному нарахуванні - 00,00 грн., липень 2019 року – 1000,00 грн. при місячному нарахуванні 00,00 грн., вересень 2019 року – 2000,00 грн. при місячному нарахуванні 00,00 грн., листопад 2019 року – 1000,00 грн. при місячному нарахуванні 813,56 грн., лютий 2020 року – 600,00 грн., грудень 2020 року – 1500,00 грн., січень 2021 року – 2886,73 грн. при місячному нарахуванні 657,94 грн., квітень 2021 року – 644,30 грн. при місячному нарахуванні 539,83 грн., які в силу вимог ст. 264 ч. 1 ЦК України свідчать про визнання солідарними відповідачами та у тому числі відповідачем ОСОБА_1 свого боргу перед позивачем та які в силу вимог ст. 264 ч. 3 ЦК України перервали перебіг загальної (трирічної) позовної давності, після переривання перебігу позовної давності загальний (трирічний) строк починається заново.
Доводи апеляційної скарги відповідача  ОСОБА_1  в іншій частині є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію цього відповідача у цій справі, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).
Підстави для звільнення від доказування відповідачів, та зокрема відповідача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.
Відповідач ОСОБА_1 не надав суду першої інстанції при розгляді питання про перегляд вищезазначеного заочного рішення будь-яких належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень в оскаржуваній частині проти позову позивача до нього – ОСОБА_1 по суті та, відповідно, у спростування останнього у цій справі у цій частині.
Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України також сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 .
Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Проте, докази передбачені ст. ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі відсутні, та відповідачами і зокрема відповідачем ОСОБА_1 апеляційному суду не надані.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року у цій справі в оскаржуваній частині в частині солідарного у солідарному порядку на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» з ОСОБА_1 заборгованості за період з 01.10.2014 по 01.09.2021 рік у розмірі 22054,55 грн. та окремо судового збору у розмірі 756,67 грн. скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення (прийняти постанову), стягнути з ОСОБА_1 на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (ЄДРПОУ 32121458) у солідарному порядку заборгованість за період з 01.10.2014 по 01.09.2021 рік у розмірі 22054,55 грн. та окремо судовий збір у розмірі 756,67 грн. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.
Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 137, 141 ч. ч. 1,13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 лише частково при вищевикладених обставинах, 
-останній не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій,
-з ОСОБА_1 на користь КОНЦЕРНУ «МТМ» слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судом першої інстанції, у вигляді судового збору у розмірі 756,67 грн. (розрахунок: платіжне доручення на суму сплати позивачем судового збору за позовну заяву у цій справі на суму 2270,00 грн. (а.с.1)/3).
Разом із цим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що ОСОБА_1 не позбавлений права вирішувати окремо від цієї справи питання погашення будь-якого розміру вищезазначеної стягнутої з нього солідарно заборгованості із своїми родичами, які є солідарними відповідачами у цій справі, вже на стадії виконання судового рішення у цій справі. 
Керуючись ст. ст. 12, 141, 367-368, 371– 372, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 рокуу цій справі в оскаржуваній частині в частині стягнення у солідарному порядку на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» з ОСОБА_1  заборгованості за період з 01.10.2014 по 01.09.2021 рік у розмірі 22054,55 грн. та окремо судового збору у розмірі 756,67 грн. скасувати. 
Ухвалити у цій частині нове судове рішення (прийняти постанову).
Стягнути з  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь КОНЦЕРНУ «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» (ЄДРПОУ 32121458) у солідарному порядку заборгованість за період з 01.10.2014 по 01.09.2021 рік у розмірі 22054,55 грн. та окремо судовий збір у розмірі 756,67 грн. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось і апеляційним судом не переглядалось.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 04.01.2024 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.