ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/20070/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Чепурнова Д.В., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року (суддя Калугіна Н.Є., повне судове рішення складено 07 листопада 2023 року) в справі № 160/20070/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі – ГУ ДПС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 15 червня 2023 року № 0053610901 про застосування штрафних санкцій в розмірі 227  777,40 грн.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апелянт зазначає, що позивачем реалізовувались алкогольні напої, придбані за договором з ТОВ «Кашкан Логістик», з наявними наклеєними марками акцизного податку встановленого зразка, на ці алкогольні напої наявні сертифікати відповідності. Повторність марок акцизного податку виникла через заповнення їх вручну шляхом введення комбінацій літер та цифр у випадку відсутності штрихового коду на марках старого зразка.
Вважає, що позивач не зобов`язаний перевіряти справжність марок акцизного податку, а твердження відповідача про реалізацію позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку є безпідставними.
Акт перевірки не містить достатньої інформації, яка дозволяє встановити факт порушення позивачем вимог законодавства, в акті відсутні повні реквізити продукції.
Крім того, відповідачем накладено на позивача штраф в максимальному розмірі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДПС у Полтавській області на підставі наказу від 24 травня 2023 року № 1346-кп проведена фактична перевірка  ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності ( АДРЕСА_1 ) за період з 01 січня 2022 року по дату закінчення перевірки, за результатами якої складено акт від 25 травня 2023 року № 5519/16-31-09-01/ НОМЕР_1 , яким встановлені  порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11, п. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». 
ГУ ДПС у Полтавській області на підставі наказу від 24 травня 2023 року № 1346-кп проведена фактична перевірка  ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності ( АДРЕСА_1 ) за період з 01 січня 2022 року по дату закінчення перевірки, за результатами якої складено акт від 25 травня 2023 року № 5519/16-31-09-01/ НОМЕР_1 , яким встановлені  порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11, п. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». 
Суд першої інстанції вважав, що склад правопорушення, передбаченого абзацом 19 частини 2 статті 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” утворює факт зберігання, транспортування чи реалізації алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, тому дійшов висновку про доведеність цього правопорушення.
Також суд першої інстанції зазначив про не надання позивачем будь-яких спростувань або доказів на підтвердження відсутності фактів реалізації алкогольних напоїв протягом часу доби, на який рішенням уповноважених органів встановлено заборону продажу на території Полтавської області.
Приведене стало підставою для відмови у задоволенні позову.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що за результатами фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , проведеної за місцем фактичного провадження діяльності ( АДРЕСА_1 ) за період з 01 січня 2022 року по дату закінчення перевірки, результати якої оформлено актом від 25 травня 2023 року № 5519/16-31-09-01/ НОМЕР_1 , ГУ ДПС 15 червня 2023 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 0053610901 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 227 777,40 грн. у зв`язку з порушенням позивачем абз. 3 ч. 4 ст. 11, п. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». 
Підставою застосування до позивача штрафних санкцій відповідно до акту фактичної перевірки стало встановлення фактів реалізації позивачем алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими згідно з п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України, а саме згідно з електронними копіями розрахункових документів, що надходять по дротових та/або бездротових каналах зв`язку до органів ДПС, та копій фіскальних чеків встановлено факти реалізації алкогольних напоїв з марками акцизного податку, що дублюються па іншій продукції, на загальну суму 110 488,7 грн. Крім того, згідно з базами даних ІС «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» розділу «Данні чеків - Товари» встановлено факти реалізації алкогольних напоїв протягом часу доби, на який рішенням уповноважених органів встановлено заборону продажу (19 випадків).
Відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій  за порушення абз. 3, ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» відповідальність передбачена абз. 20 ч. 2 ст. 17 цього Закону у розмірі 110 488,7*200%, всього 220 977,40 грн.; за порушення п. 9, ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» відповідальність передбачена абз. 14 ч. 2 ст. 17 цього Закону всього у розмірі 6 800,00 грн.
Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі, як й податкове повідомлення-рішення, проте в апеляційній скарзі приведено доводи тільки стосовно висновків щодо фактів реалізації алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими згідно з п. 226.9 ст. 226 Податкового кодексу України.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481/95-ВР).
Згідно з частиною четвертою статті 11 Закону № 481/95-ВР алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до підпункту 14.1.107 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі — ПК України) марка акцизного податку - спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
У розумінні підпункту 14.1.109 пункту 14.1 статті 14 ПК України маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів - наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку (підпункт 14.1.109).
До акцизних товарів належать, зокрема, спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво (пункт 215.1 статті 215 ПК України).
Пунктом 226.1 статті 226 ПК України встановлено, що у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.
Згідно з пунктом 226.3 статті 226 ПК України виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до пункту 226.5 статті 226 ПК України маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, здійснюється марками акцизного податку, зразки яких затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Положеннями пункту 226.6 статті 226 ПК України передбачено, що маркуванню підлягають усі (крім зазначених у пункті 226.10 цієї статті) алкогольні напої з вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць. Маркування вироблених в Україні алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового до 8,5 відсотка об`ємних одиниць не здійснюється.
Кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв (пункт 226.7 пункту 226 ПК України).
Пунктом 226.9 статті 226 ПК України встановлено, що вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251 (далі — Положення № 1251), пунктом 5 якого передбачено, що марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі - QR-код) та лінійний штрих-код (далі - штрих-код).
На кожну марку наносяться такі реквізити:
слова “Україна”, “МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ”, “ТЮТЮНОВІ ВИРОБИ” (для тютюнових виробів);
позначення виду марки, що складається із слів та літер “алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)” - “АВ ЛГП”, “алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)” - “АВ ВП”, “алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція)” - “АІ ЛГП”, “алкоголь імпортний (виноробна продукція)” - “АІ ВП”…;
індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) або двозначне та однозначне числа (рік і квартал, у якому вироблено марки для тютюнових виробів, тютюновмісних виробів для електричного нагрівання (ТВЕН) за допомогою підігрівача з електронним управлінням і рідин, що використовуються в електронних сигаретах) через скісну риску, сума акцизного податку (для алкогольних напоїв), сплаченого за одиницю продукції, з точністю до тисячного знака, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв, кількість штук у пачці або упаковці (для сигарет, цигарок та сигарил);
реквізити покупця марки (зазначаються на марках для алкогольних напоїв): для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
QR-код та штрих-код (зазначаються на марках для алкогольних напоїв).
Штрих-код містить інформацію про серію та номер марки. 
QR-код містить інформацію про серію та номер марки, реквізити покупця марки: для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку в паспорті), та посилання на веб-ресурс для перевірки марки.
QR-код також може містити інформацію про геш-послідовність.
Інформаційні набори даних для генерації QR-кодів та штрих-кодів, що наносяться на марку для алкогольних напоїв, генеруються ДПС та передаються підприємству-виробнику з використанням засобів захисту інформації у зведеній заявці-розрахунку.
Відтак, кожна марка акцизного податку є індивідуальною.
Пунктом 228.9 статті 228 ПК України встановлено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону. 
Частиною другою статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 гривень.
Відтак, є правильним висновок суду першої інстанції, що хоча маркування алкогольних напоїв марками акцизного податку і здійснюється виробниками цієї продукції, втім, порушенням норм Закону №481/95-ВР щодо правил торгівлі такими напоями є саме виробництво, зберігання, транспортування, реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку; немаркованими ж вважаються алкогольні напої, марковані з недотриманням приписів положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, або марковані марками акцизного податку, що не видавались безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Суду у постановах від 06 червня 2019 року у справі №823/748/17, від 08 серпня 2019 року у справі №808/4653/14, від 10 червня 2020 року у справі №808/4108/16, яка обґрунтовано врахована судом першої інстанції відповідно до частини п`ятої  статті 242 КАС України.
За обставинами цієї справи в ході фактичної перевірки контролюючим органом встановлений факт дублювання марок акцизного податку у фіскальних чеках, а саме: марки акцизного податку серії №АААА111111, загальна кількість повторів 398, дата першого чеку погашення марки акцизного податку – 16 червня 2022 року, дата останнього чеку погашення марки акцизного податку – 21 вересня 2023 року.
Факт дублювання марок акцизного податку у фіскальних чеках, виданих позивачем, свідчить про реалізацію позивачем алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими марками акцизного податку згідно з пунктом 226.9 статті 226 ПК України, загальна сума реалізації таких алкогольних напоїв склала 110 488,70 грн. 
Доводи апелянта про те, що позивачем реалізовувались алкогольні напої, придбані за договором з ТОВ «Кашкан Логістик», з наявними наклеєними марками акцизного податку встановленого зразка, на ці алкогольні напої наявні сертифікати відповідності, а повторність марок акцизного податку виникла через заповнення їх вручну шляхом введення комбінацій літер та цифр у випадку відсутності штрихового коду на марках старого зразка, суд відхиляє з таких підстав.
По-перше, суд повторює, що порушенням Закону №481/95-ВР щодо правил торгівлі такими напоями є, в тому числі, й реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, а немаркованими вважаються алкогольні напої, марковані з недотриманням приписів положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, або марковані марками акцизного податку, що не видавались безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції, тобто реалізація немаркованих алкогольних напоїв утворює склад правопорушення, за яке на позивача накладено штрафні санкції. 
По-друге, в ході розгляду справи судами не встановлено, що реалізовані позивачем алкогольні напої з марками акцизного податку серії №АААА111111, загальною кількістю 398 повторів, марковані марками акцизного податку старого зразка, в якому відсутній штрих-код, тому комбінація вводилась вручну введенням комбінацій літер та цифр.
Аргумент апелянта, що акт фактичної перевірки не містить достатньої інформації, яка дозволяє встановити факт порушення позивачем вимог законодавства, в акті відсутні повні реквізити продукції, суд відхиляє з тих підстав, що детальна інформація щодо фіскальних чеків, які містять дублікати марок акцизного податку наведена у таблиці, що є витягом з баз даних ІС «Система обліку даних реєстраторів розрахункових операцій» розділу «Данні чеків — Товари».
З цього питання судом першої інстанції обґрунтовано зауважено, що контролюючий орган та його посадові особи наділені повноваженнями здійснювати перевірку даних та інформації, відображених у фіскальних чеках минулих періодів та витягнутих з РРО щодо дотримання правил продажу підакцизних товарів у межах проведення фактичних перевірок суб`єктів господарювання, виходячи з вимог підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», статті 16 Закону №481/95-ВР, Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, Закону України «Про ціни і ціноутворення», тому перевірка даних фіскальних чеків минулих періодів, витягнутих з РРО, під час проведення фактичних перевірок відповідає повноваженням відповідача та приписам наведеного законодавства.
Відсутність у суб`єктів господарювання, які провадять діяльність з роздрібної торгівлі алкогольними напоями, обов`язку перевіряти справжність марок акцизного податку не звільняє такого суб`єкта від відповідальності за реалізацію алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, адже відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв несуть, в тому числі, й продавці таких товарів. 
Також є безпідставними доводи позивача про накладення на нього штрафу в максимальному розмірі, хоча законом передбачений мінімальний розмір штрафу 17 000 грн., адже за частиною другою статті 17 Закону №481/95-ВР за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень. При цьому мінімальний розмір штрафу (17 000 грн.) застосовується, коли розмір штрафу, обчислений як 200% вартості товару, буде менше, ніж 17 000 грн.
Апелянтом не приведено доводів у спростування висновків суду першої інстанції про доведеність порушення, передбаченого частиною дев`ятою статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», тому судом не надається оцінка висновкам суду першої інстанції в цій частині.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року в справі № 160/20070/23 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року в справі № 160/20070/23 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 14 лютого 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14 лютого 2024 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко