КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
29 грудня 2023 року
 
справа № 361/4177/22
                                         
провадження № 22-ц/824/9489/2023
                             
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.
 
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Бережної Наталії Миколаївни на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 30 березня 2023 року, постановлену під головуванням судді Кириченка В.І., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,
В С Т А Н О В И В :
 
Позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ 14360570, адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50,  НОМЕР_1 , МФО 305299) 3% річних від простроченої суми у розмірі 570,60 доларів США, що за курсом 36,56 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.08.2022 року складає 20861,14 грн. станом на 15.08.2022 року за кредитним договором №KIB3AK22320060 від 21.09.2006 року та судовий збір в розмірі 2481 грн.
Мотивовано позов тим, що АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-1) 21.09.2006 року уклали кредитний договір КІВЗАК22320060 (надалі - Договір).
Згідно договору АТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 16639,00 Доларів США на термін до 21.09.2013 р., а Відповідач-1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач-1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач-1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 16639,00 Доларів США.
В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач-1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.
27.03.2015 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Броварський міськрайонний суд Київської обл. з позовною заявою про стягнення заборгованості з Відповідачів.
Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 30 березня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»  3% річних від простроченої суми у розмірі 570,60 доларів США, що за курсом 36,56 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.08.2022 року складає 20861,14 грн станом на 15.08.2022 року за кредитним договором №KIB3AK22320060 від 21.09.2006 року та судовий збір в розмірі 2481 грн.
В частині позову про стягнення солідарно 3% річних від простроченої суми у розмірі 570,60 доларів США, що за курсом 36,56 грн відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.08.2022 року складає 20861,14 грн станом на 15.08.2022 року за кредитним договором №KIB3AK22320060 від 21.09.2006 року з ОСОБА_2 - відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду представник банку подала апеляційну скаргу.
В поданій апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду в частині  відмови у стягненні заборгованості з ОСОБА_2 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вимоги задовольнити. 
Вимоги обґрунтовані тим, що в забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено договір поруки між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 . 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.08.2015 року було задоволено стягнути заборгованість за кредитним договором з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Зазначає, що саме по собі набрання законної сили рішення суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором  не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення. Посилається на правові висновки Верховного Суду, відповідно до яких наявність судового рішення про стягнення боргу за договором кредитну солідарно як з боржника та поручителя, яке виконане останнім, не звільняє їх від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. 
Відповідачі не надали доказів на підтвердження виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та договором поруки та погасили заборгованість, що була встановлена судовим рішенням. Відповідачі не виконали свого обов`язку в повному обсязі, а тому не можуть бути звільнені від сплати 3 % річних за ст. 625 ЦК України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає  частковому задоволенню.
Стягуючи з ОСОБА_4 3 % річних суд першої інстанції виходи із ст. 625 ЦК України.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив  із  того, що в договоріпоруки не встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за оплату трьох процентів річних від простроченої суми за порушення грошового зобов`язання.
Однак, повністю погодитись із таким висновком суду колегія суддів не може. 
Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-1) 21.09.2006 року уклали кредитний договір КІВЗАК22320060.
Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати Відповідачу-1 кредит у розмірі 16639,00 Доларів США на термін до 21.09.2013 р., а Відповідач-1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
Відповідно до договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач-1 повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, Відповідач-1 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 16639,00 Доларів США.
В порушення умов кредитного Договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач-1 свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та строки.
 Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської обл. від 05.08.2015 року  позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто із ОСОБА_5 та ОСОБА_2 солідарно на користь АТ КБ «ПриватБанк заборгованість за кредитним договором: за кредитом - 5634,99 доларів США, за відсотками - 2896,11 доларів США, за комісією 861,30 доларів США, пеню - 130222,52 грн. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
 Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).
 Банк, подавши позов про стягнення заборгованості, пред`явив вимогу до   позичальника та поручителя згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, відтак з цього моменту права та інтереси банку забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України. 
Встановлено, що прострочена сума заборгованість за тілом кредиту становить 5634,99 доларів США згідно рішення Броварський міськрайонний суд Київської обл. від 05.08.2015 року.
Колегія суддів погоджується із висновок суду щодо стягнення 3%  річних за період з 01.04.2019 по 15.08.2022 року,  що відповідно до розрахунку позивача складає 570,60 доларів США.
Щодо підстав відповідальності поручителя за невиконання грошового зобов`язання згідно ст. 625 ЦК України слід зазначити наступне. 
Частиною четвертою статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.
 Закон не пов`язує припинення поруки з прийняттям судом рішення про стягнення з боржника або поручителя боргу за зобов`язанням, забезпеченим порукою.
Велика Палата Верховного Суду у постанові № 522/1528/15ц від 26 січня 2021 року  вважає, що наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості свідчить, що суд дійшов висновку про те, що строк виконання зобов`язання настав, причому саме за тією вимогою, яку задоволено судом, та встановив наявність обов`язку відповідача (відповідачів) сплатити заборгованість.
 Рішення суду про стягнення заборгованості, у тому числі з поручителя, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати.
 Отже, саме по собі набрання законної сили рішенням суду про стягнення з боржника або поручителя заборгованості за кредитним договором не змінює та не припиняє ані кредитного договору, ані відповідного договору поруки, доки не виникне договірна чи законна підстава для такого припинення.
 У постанові Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 910/3077/20 вказано про те, що висновки судів попередніх інстанцій, що на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, не заслуговують на увагу, так як наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором кредиту солідарно як з боржника так і з поручителів, яке не виконане останніми, не звільняє їх від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Вказана правова норма не містить застережень щодо неможливості солідарної відповідальності боржників за порушення грошового зобов`язання.
Враховуючи вищенаведене, відповідачі несуть солідарну відповідальність за невиконання грошового зобов`язання у відповідності до ст. 625 ЦК України, відтак суд першої інстанції помилкового дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до ОСОБА_6 , який є поручителем за виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_7 .
Отже, заявлені позивачем вимоги про стягнення 3 % річних за ст. 625 ЦК України солідарно із відповідачів є правомірними та підлягаю задоволенню.
 Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про   задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України  постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,- 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
          Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - Бережної Наталії Миколаївни задовольнити.
Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 30 березня 2023 року скасувати, постановити нове рішення наступного змісту.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення трьох процентів річних за прострочення виконання грошового зобов`язання задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»   3% річних від простроченої суми у розмірі 570,60 доларів США, що за курсом 36,56 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.08.2022 року складає 20861,14 грн станом на 15.08.2022 року за кредитним договором №KIB3AK22320060 від 21.09.2006 року та судовий збір в розмірі 2481 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подачу апеляційної скарги по 1860,75 грн з кожного. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя-доповідач      

Судді