ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

28 лютого 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/6010/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Прасов О.О.)  в адміністративній справі №280/6010/23 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку,- 

ВСТАНОВИВ:
31.07.2023 позивачка, через представника, звернулась до суду з позовом до Запорізької обласної прокуратури про  стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/786/21 про поновлення  на посаді, починаючи з 16.04.2021 по 08.11.2021 включно в розмірі 137300,80 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023  року  позов задоволено частково.
Стягнуто із Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/786/21 про поновлення ОСОБА_1 в органах Запорізької обласної прокуратури на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженнями посаді прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області, починаючи з 16.04.2021 по 08.11.2021 включно в розмірі 124915 грн. 00 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти  нове судове рішення, яким відмовити у задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи. Так, рішення суду про поновлення позивача на посаді було скасовано судом апеляційної  інстанції та відмовлено у позові. Також судом не надано належної оцінки доводам відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із зазначеним позовом.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст.  311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно наказу Запорізької обласної прокуратури від 24.12.2020 за №2485к , з посиланням на ст. 11 Закону України “Про прокуратуру”, пп. 2 пункту 19 розділу II “Прикінцеві і перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури”,  звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України “Про прокуратуру” з 29 грудня 2020 року. … Підстава: рішення кадрової комісії від 23.11.2020 №23. …”.
У Трудовій книжці НОМЕР_1 зазначено про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади та з органів прокуратури Запорізької області на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України “Про прокуратуру” з 29.12.2020.  
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/786/21 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника – Кацюба Максима Володимировича, до Запорізької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на роботі та на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу – визнано протиправним та скасовано наказ керівника Запорізької обласної прокуратури №2485к від 24.12.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області та з органів прокуратури Запорізької області з 29.12.2020. Поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури Запорізької області з 30.12.2020. Поновлено ОСОБА_1 на посаді із рівнозначними умовами, функціями та повноваженням прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в органах Запорізької обласної прокуратури з 30.12.2020. Стягнуто з Запорізької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, за період з 30.12.2020 по 15.04.2021 (74 робочих дні) в сумі 72573,28 грн. (сімдесят дві тисячі п`ятсот сімдесят три гривні 28 коп.). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Однак, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі №280/786/21 залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Апеляційні скарги Офісу Генерального прокурора, Запорізької обласної прокуратури – задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021р. у справі №280/786/21 – скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021р. у справі №280/786/21 – залишено без змін.
У Довідці Запорізької обласної прокуратури від 29.12.2020 за №21-516вих-20 зазначено: “… ДОВІДКА Видана про те, що середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 на посаді прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області (розрахована відповідно до п.8 розділу IV Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100) складає 980,72 грн. (Дев`ятсот вісімдесят гривень 72 копійки). Розмір середньоденної заробітної плати розраховано за один робочий день: за жовтень 2020 року нарахована заробітна плата за 14 робочих днів - 13730,05 грн., у тому числі: - посадовий оклад 3773,33 грн.; - надбавка за вислугу років 754,67 грн.; - надбавка за виконання особливо важливої роботи 3169,60 грн.; - щомісячна премія 5773.20 грн.; - індексація грошових доходів населення 259,25 грн. за листопад 2020 року нарахована заробітна плата за 21 робочий день 20595,07 грн., у тому числі: - посадовий оклад 5660,00 грн.; - надбавка за вислугу років 1132,00 грн.; - надбавка за виконання особливо важливої роботи 4754,40 грн.; - щомісячна премія 8659,80 грн.; - індексація грошових доходів населення 388,87 грн. 13730,05 грн. + 20595,07 грн. = 34325,12 грн. : 35 робочих днів = 980,72 грн. …”.
Позивачка вважаючи, що наділена правом на отримання середнього заробітку відповідно до статті 236 цього Кодексу за період з 16.04.2021 по 08.11.2021, враховуючи невиконання відповідачем судового рішення, звернулась до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції задовольняючи позові вимоги частково, виходив з того, що позивачка наділена правом на отримання середнього заробітку за спірний період проте у розмірі 124915 грн.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Спірним у справі є питання наявності у позивача права на отримання середнього заробітку відповідно до статті 236 цього Кодексу за період з 16.04.2021 по 08.11.2021, час невиконання відповідачем судового рішення про поновлення на посаді.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Відповідно до  ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.
Зазначена вище стаття  КЗпП України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, у разі якщо у подальшому судове рішення буде скасовано судом вищої інстанції, як на тому помилково акцентує увагу скаржник.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 24.10.2023 року № 420/10861/21.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно з ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України        судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.
Як свідчать встановлені обставини справи, рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/786/21 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізької обласної прокуратури та Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, поновлення на роботі та на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Зокрема поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури Запорізької області з 30.12.2020. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.11.2021 у справі №280/786/21 вказане рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2021р. скасовано в частині задоволення позовних вимог та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
Таким чином, є вірними висновки суду першої інстанції, що оскільки у період з 16.04.2021 по 08.11.2021 було чинним рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.04.2021 у справі №280/786/21, згідно з яким Запорізька обласна прокуратура зобов`язана була поновити ОСОБА_1 на посаді з 16.04.2021, але цього не зробила.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що  судове рішення про поновлення на посаді підлягає негайному виконанню та жодним чином не може ставитися в залежність від будь-яких обставин, за виключенням непереборних. 
Щодо пропуску строку звернення позивача до суду із зазначеним позовом колегія  суддів зазначає, що відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Положення КАС України не містять норми, які б регулювали порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.
Згідно  зі ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (зі змінами, внесеними Законом України       Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин       від 1 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022 року).
Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233       цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 “Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” на території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 “Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 р. № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 р. № 1236” дію карантину продовжено на всій території України до 30.06.2023.
Таким чином, на час звернення позивача із цим позовом встановлений статтею 233 КЗпП України тримісячний строк звернення до суду, відлік якого розпочався із набранням законної сили Законом № 2352-IX від 01.07.2022 та продовжений відповідно до пункту 1 глави ХІХ “Прикінцеві положення” КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2023 № 383 до 30.06.2023, не сплив, а отже не є пропущеним,  про що вірно зазначив суд першої інстанції.
Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 460/17052/21, від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22, від 28.09.2023 у справі № 140/2168/23, від 02.08.2023 у справі № 380/17776/22, від 17.08.2023 у справі № 380/14039/22.
Вказані правові висновки також викладені судом першої інстанції в ухвалі від 04.09.2023 за результатами розгляду клопотання відповідача про залишення позову без розгляду. 
Висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, а тому, враховуючи норми ч. 5 ст. 242 КАС України, апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення скасуванню.
Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308,  311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Запорізької обласної прокуратури  залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року в адміністративній справі №280/6010/23 – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак