УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01 лютого 2024 року
м. Київ
Справа № 207/1736/22
Провадження № 51-7141 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року щодо 
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руда Сквирського району Київської області, громадянина України, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_4 вирішено рахувати з 06 травня 2022 року, тобто з моменту його затримання. Вирішені питання щодо речових доказів, арешту майна та процесуальних витрат.
Згідно з вироком ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він, будучи зарахованим до військової частини НОМЕР_1 ЗСУ та призначеним на посаду водія-заправника, отримав для виконання покладених обов`язків вогнепальну зброю автомат АК-74 № НОМЕР_2 та бойові припаси до нього. 
05 травня 2022 року, приблизно об 11.00 год., перебуваючи у бліндажі на опорному пункті «Лівий», що поблизу смт Велика Новосілка Волноваського району Донецької області, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 вживали алкогольні напої, в процесі чого між ними виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4  приблизно о 13.45 год. того ж дня покинув бліндаж та направився за місцем зберігання своєї особистої зброї, після чого о 13.50 год. повернувся з особистою вогнепальною зброєю автоматом АК-74, спорядженим бойовими патронами, який привів у бойову готовність. 
Після цьоговін біля вхідних дверей на відстані близько 1-1,5 метри від ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи злочинність вчинюваних дій, розуміючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою умисного вбивства останнього здійснив не менш 15 пострілів (чергою) у голову ОСОБА_5 , заподіявши йому вогнепальні рани, від яких наступила його смерть.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни. 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду й призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли необґрунтованого висновку про доведеність його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки судові рішення ґрунтуються на неналежних чи недопустимих доказах. Зазначає, що у матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні докази, які б доводили наявність у нього умислу, спрямованого на вбивство потерпілого.
Вказує, що судами не було встановлено механізм здійснення пострілів, та не спростовано можливість випадкового натискання на спусковий гачок, про що він вказував під час проведення слідчого експерименту. Посилається на те, що наданий автомат та магазин в установленому порядку опечатані та вилучені не були, а були просто передані слідчому 06.05.2022 року. 
Вказує, що свідок ОСОБА_7 під час допиту в суді зазначав, що в бліндажі він не знімав з потерпілого його особисті речі, а лише за командою командира поїхав до слідчого та передав пакет з речами. 
Зазначає, що свідки не бачили і не чули, щоб він перед входом в бліндаж знімав свою особисту зброю із запобіжника та приводив її у бойову готовність. 
Вважає, що суд безпідставно не врахував протокол проведення слідчого експерименту від 29 червня 2022 року, під час якого він зазначав, що не мав умислу на вбивство потерпілого, зброю із запобіжника знімав при обході бойової позиції. Суд також не врахував висновок додаткової судово-медичної експертизи                  № 95/1 від 06 липня 2022 року.
Вказує, що протокол серії ДНКХ-2 № 068 від 05 травня 2022 року та акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів є недопустимими доказами, оскільки в акті вказані прізвище, ім`я та по-батькові іншої особи, а сам огляд був проведений з порушенням встановленої процедури, адже свідками при цьому були заінтересовані особи, а саме військовослужбовці Військової служби правопорядку. 
Стверджує, що жодних належних та допустимих доказів щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння не встановлено, а висновки суду зроблені лише на підставі показань свідків. 
Зазначає, що апеляційний суд формально погодився з висновками суду першої інстанції й безпідставно залишив вирок місцевого суду без зміни.
Також вважає, що судами не були належним чином враховані дані про його особу, зокрема те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується, раніше не проходив службу у збройних силах, військових навичок користування автоматом не мав; на початку березня 2022 року повернувся з Польщі в Україну, де заробляв кошти для своєї родини та пішов до військкомату, де був зарахований до лав ЗСУ; пройшов пришвидшений двотижневий курс навчання, де більшість часу копав окопи, й був направлений воювати на передові позиції. 
Мотиви суду
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів вбачає, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. 
Крім цього, касаційний суд не може втручатися в аспекти оцінки судами нижчих інстанцій дослідженої ними сукупності належних, допустимих і достовірних доказів на предмет підтвердження чи не підтвердження ними обставин, які підлягають доказуванню в провадженні. Таку оцінку кожен суд здійснює незалежно і самостійно шляхом формування власного внутрішнього переконання як щодо кожної з обставин, які підлягають доказуванню, так і стосовно винуватості особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення в цілому. 
За таких обставин колегія суддів касаційного суду відхиляє доводи касаційної скарги засудженого щодо неправильної, на його думку, оцінки судами досліджених доказів за відсутності або безпідставності конкретних доводів щодо неналежності, недопустимості чи недостовірності окремих досліджених судом доказів.
Як убачається зі змісту доданих до касаційної скарги копій судових рішень, суд першої інстанції, обґрунтовуючи свій висновок про доведеність винуватості              ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, поклав в основу вироку зібрані у встановленому законом порядку та досліджені у судовому засіданні докази.
Зі змісту вироку місцевого суду вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що вона є дружиною загиблого, який з березня 2022 року перебував у лавах ЗСУ. Останній раз вона спілкувалась з чоловіком по телефону 05 травня 2022 року. Про будь-які конфлікти з іншими військовими він не розповідав. 08 травня 2022 року вона дізналась про загибель чоловіка. Просила призначити обвинуваченому суворе покарання.
Свідок ОСОБА_7 , в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 з ОСОБА_5 вживали спиртні напої, потім між ними почалася сварка, під час якої ОСОБА_4 покинув бліндаж. Через деякий час ОСОБА_4 повернувся, в руках у нього був автомат, після чого він без попередження почав стріляти у ОСОБА_5 . Пострілів було приблизно до 10. Вважає, що обвинувачений умисно вбив потерпілого, оскільки на момент, коли ОСОБА_4 стріляв, він знаходився поряд з ним на невеликій відстані й бачив, як він цілеспрямовано цілився.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що 05.05.2022 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 вживали алкогольні напої, під час чого між ними виникла сварка, й ОСОБА_4 вийшов з бліндажу. Через деякий час    ОСОБА_4 повернувся, при цьому в руках у нього був автомат. Після цього він без попередження почав стріляти у потерпілого. Пострілів було приблизно 10-15. Відстань між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 була приблизно 1-1,5 м. Обвинувачений умисно цілився у потерпілого ОСОБА_5 .
Окрім того судом першої інстанції були досліджені письмові докази, які перелічені у змісті вироку і яким суд надав належну правову оцінку. Серед них: 
витяг з кримінального провадження № 12022052620000123 від 05.05.2022, у якому вказано, що 05.05.2022 року о 20.41 год. по телефону 102 надійшло повідомлення від військового прокурора про те, що 05.05.2022 о 14.45 год. за адресою: Донецька область, Волноваський район, с. Золота Нива, ОСОБА_4 , перебуваючи у бліндажі, здійснив постріл з автоматичної зброї в область тулубу ОСОБА_5 , внаслідок чого останній помер; 
копія протоколу № 068 від 05.05.2022, відповідно до якого 05.05.2022 року солдат ОСОБА_4 вживав алкогольні напої на території в/ч НОМЕР_1 ; 
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого проба ОСОБА_4 є позитивною - 1.18 проміле;
протокол огляду предмету від 06.05.2022, згідно з яким було оглянуто зброю, добровільно надану ОСОБА_4 , а саме автомат Калашнікова № НОМЕР_2 ,                 1983 р.в.; 
протокол огляду від 06.05.2022, згідно з яким було оглянуто речі та гільзи, надані ОСОБА_7 ; 
протокол огляду предмету від 06.05.2022, згідно з яким було оглянуто формений одяг ОСОБА_4 ; 
протокол огляду від 17.05.2022, згідно з яким було оглянуто автомат АК № НОМЕР_2 , 1983 р.в. та магазин до нього; 
протокол огляду місця події від 06.05.2022 з фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто приміщення моргу та труп ОСОБА_5 ; 
висновок судово-медичної експертизи № 95 від 10.06.2022 року, яким встановлено тяжкість та локалізацію виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, що призвели до його смерті, зокрема при судово-токсикологічному дослідженні в крові виявлений етиловий спирт у концентрації 1,56%о, у сечі 2,04%о, що відноситься до алкогольного сп`яніння середнього ступеня; 
протокол огляду від 06.05.2022 з фототаблицею до нього, відповідно до якого були оглянуті речі, одягнуті на трупі ОСОБА_5 ; 
протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 10.05.2022, під час якого він пояснив, у який спосіб та за яких обставин ОСОБА_4 стріляв у ОСОБА_5 ; 
протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 10.05.2022, під час якого він пояснив, у який спосіб та за яких обставин ОСОБА_4 стріляв у ОСОБА_5 ; 
протокол проведення слідчого експерименту від 29.06.2022 за участю підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого він пояснив та показав, у який спосіб та за яких обставин ним було скоєно кримінальне правопорушення; 
висновок судової експертизи зброї від 26.05.2022, відповідно до якої наданий на дослідження автомат є бойовою нарізною вогнепальною зброєю 5,45 мм автоматом Калашникова АК-74 № НОМЕР_2 , 1983 р.в., придатний до стрільби, тридцять патронів є бойовими припасами, з них 28 патронів є 5,45-мм проміжними патронами зразка 1974 року, 2 патрони є 5,45-мм проміжними патронами з трасуючими кулями зразка 1974 року, патрони придатні до стрільби, дев`ять гільз стріляні з наданого автомата Калашникова АК-74 НОМЕР_3; 
висновок судово-психіатричного експерта від 31.05.2022, відповідно до якого ОСОБА_4 під час інкримінованого йому діяння міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;
висновок додаткової судово-медичної експертизи від 06.07.2022, відповідно до якого тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 , могли утворитись за обставин, про які зазначають свідки під час проведення слідчих експериментів, а також за обставин, на які вказує підозрюваний ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту;
постанова Дніпровського апеляційного суду від 20.02.2023 у справі № 237/926/22, з якої вбачається, що постанову Мар`їнського районного суду Донецької області від 23.05.2022 відносно ОСОБА_4 скасовано, а адміністративне провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності; 
речові докази, оглянуті в судовому засіданні, а саме автомат АК-74 № НОМЕР_2 , магазин до нього, гільзи та патрони.
відеозапис до протоколу огляду від 07.05.2022 року; відеозапис слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 10.05.2022; відеозапис слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 від 10.05.2022; відеозапис слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 29.06.2022; 
Оцінивши указані вище та інші докази, покладені в основу вироку, з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Зі змісту ухвали апеляційного суду від 22 серпня 2023 року вбачається, що захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_4 подавав апеляційну скаргу, доводи якої є здебільшого аналогічними доводам касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 .
Суд апеляційної інстанції, спростовуючи доводи апеляційної скарги захисника, щодо відсутності у ОСОБА_4 умислу на позбавлення життя ОСОБА_5 , оскільки він випадково натиснув на спусковий гачок автомата, умотивовано послався на показання свідків  ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які під час події знаходились у бліндажі та були безпосередніми очевидцями події, й в ході слідчих експериментів показали, що, коли ОСОБА_4 зайшов до бліндажу, то одразу почав прицільно стріляти саме в ОСОБА_5 . 
Апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що, враховуючи кількість, характер і локалізацію завданих тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення, засоби та знаряддя злочину, ОСОБА_4 мав умисел саме на заподіяння смерті потерпілому. 
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу захисника щодо неправильного встановлення місцевим судом фактичних обставин кримінального правопорушення, неправильної оцінки доказів, щодо недоведеності винуватості засудженого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, апеляційний суд обґрунтовано погодився з оцінкою доказів, наданою судом першої інстанції, навів в ухвалі докладні мотиви свого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути провадження та надати правильну оцінку вчиненому.
Зокрема, апеляційний суд правильно зазначив, що скасування Дніпровським апеляційним судом постанови Мар`їнського районного суду Донецької області від 23.05.2022 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП з процесуальних міркувань і закриття провадження у зв`язку зі збігом строку притягнення останнього до адміністративної відповідальності, не спростовує факту вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння у кримінальному провадженні не потребує обов`язкового підтвердження медичними документами та/або результатами відповідного огляду і може бути встановлений дослідженням сукупності інших доказів.
Щодо доводів засудженого про те, що було неправильно зазначено його прізвище у протоколі про військове адміністративне правопорушення, то колегія суддів апеляційного суду умотивовано зазначила, що вони мають формальний характер, оскільки вказані описки не є істотними та не дають підстав для сумнівів у тому, що мова йде саме про обвинуваченого ОСОБА_4 .
Крім того, доводи засудженого про те, що в ході його огляду на стан сп`яніння брали участь у якості свідків військовослужбовці Військової служби правопорядку, які є зацікавленими особами, а тому акт огляду є недопустимим доказом, не можуть у цьому випадку самі по собі формально указувати на його недопустимість за відсутності належним чином підтверджених доводів про факт спотворення результатів самого огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів. При тому, що вживання алкоголю засудженим перед подією злочину підтверджується чіткими показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . 
Окрім цього апеляційним судом також належним чином перевірено і спростовано доводи щодо недопустимості як доказів протоколів огляду, згідно з якими було оглянуто зброю, добровільно надану ОСОБА_4 , а саме автомат Калашнікова                  № НОМЕР_2 , 1983 р.в., з магазином та патронами, формений одяг ОСОБА_4 , речі та гільзи, надані ОСОБА_7 . 
Апеляційний суд вказав, що  ОСОБА_4 згідно із його заявами від 06 травня 2022 року, які ним власноручно написані та підписані, добровільно надав слідчому автомат Калашникова, з якого він здійснив постріли у військовослужбовця на ім`я ОСОБА_10 ; магазин до нього, гільзи та формений одяг. Засуджений не вказує про те, що зазначені речі були видані ним під примусом, або про те, що слідчим були оглянуті не ті речі, в які був одягнутий ОСОБА_4 , чи не та зброя, з якої він здійснив постріли у потерпілого.
Крім цього, колегія суддів вказала, що вид та номер виданої зброї збігається з номером зброї, виданої ОСОБА_4 та закріпленої за ним, що у свою чергу узгоджується із показаннями свідків та поясненнями самого обвинуваченого у межах слідчого експерименту про те, що постріли були здійснені із закріпленого за останнім автомата.
Щодо доводів засудженого, що ОСОБА_7 було видано слідчому речі, які він не збирав особисто, а отримав від командира для передачі слідчому, то апеляційний суд обґрунтовано вказав, що вказані обставини не суперечать процесуальному закону і не свідчать про недопустимість як доказів вказаних речей та/або протоколу їх огляду. Огляди речей, наданих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , 06 травня 2022 року проводились за їх участю та в присутності двох понятих, відповідні протоколи підписані обвинуваченим та ОСОБА_7 . При цьому останні доповнень чи зауважень не заявляли. 
Не вбачаються обґрунтованими й доводи касаційної скарги засудженого                 ОСОБА_4 про те, що судом не надано об`єктивної оцінки протоколу проведення слідчого експерименту від 29 червня 2022 року, під час якого він зазначав, що не мав умислу на вбивство потерпілого, та додатковому висновку експерта № 95/1 від 06.07.2022 року про те, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 , могли утворитись також і за обставин, на які вказав ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту.
Як убачається із долученої копії ухвали, апеляційним судом було обґрунтовано вказано, що такі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки здійснення ОСОБА_4 пострілів безперервною чергою, розташування всіх кульових поранень на невеликій площі тіла ОСОБА_5 , свідчить про подолання обвинуваченим віддачі зброї та примусове утримання її спрямованою в одному напрямку під час безперервної стрільби, спростовують версію про випадкове здійснення ОСОБА_4 пострілів з автомата, від яких постраждав ОСОБА_5 . 
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд першої інстанції належним чином врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу винного,який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. 
Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено. Щодо інших зазначених засудженим обставин, які пом`якшують покарання, зокрема щодо обставин, за яких ОСОБА_4 потрапив до лав ЗСУ, а також те, що він раніше не проходив службу в збройних силах, військових навичок не мав, користуватися автоматом Калашнікова не вмів, колегія суддів не вбачає їх такими, що мають істотний вплив на аспекти призначення покарання.
З огляду на це, суд дійшов правильного висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України в межах санкції у виді позбавлення волі на строк 12 років. Колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції призначив  ОСОБА_4 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових правопорушень.
Окрім цього апеляційний суд, переглянувши вирок в апеляційному порядку, дав належну оцінку доводам апеляційної скарги. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. 
Переконливих доводів, які б свідчили про наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень, у касаційній скарзі не наведено та судом не встановлено. 
Таким чином, оскільки з касаційної скарги засудженого та копій судових рішень не убачається підстав для задоволення касаційної скарги, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 березня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: 
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                        ОСОБА_3