СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року                                      м. Харків                        Справа № 922/4587/13  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя  Плахов О.В.
при секретарі Семенові О.Є.  
боржника – адвокат Голяніщев Д.Ю., ордер від 16.02.2023 року серії ВІ№1124407; 
арбітражного керуючого – Кошовський С.В., свідоцтво від 14.05.2023 року №923; 
кредиторів – не з`явились; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon"    апеляційну скаргу    Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича (вх. №2262Х/1-18) 
на ухвалу     господарського суду Харківської      області від 02.10.2023 року у справі № 922/4587/13,   постановлену     в приміщенні господарського суду Харківської    області    (суддя Байбак О.І.), повний текст якої  складено 02.10.2023 року   
за заявою	 Mramor LLP, Wales     	
про визнання банкрутом	 Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича	

ВСТАНОВИВ:
Постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2013 року  у справі №922/4587/13 боржника ФОП Бабича І.Ю. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Капустіна В.В.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.10.2022 року закрито провадження у справі № 922/4587/13 за заявою Mramor LLP, Wales про неплатоспроможність Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича, РНОКПП НОМЕР_1 ; припинено повноваження керуючого реалізацією арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича, свідоцтво № 923 від 14.05.2013  року (61022, м. Харків, а/с 4596).
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 року у справі апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кошовського С.В. задоволено; апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено; ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022 року скасовано; справу № 922/4587/13 направлено  для подальшого розгляду до господарського суду Харківської області.
Постановою Верховного Суду від 23.05.2023  року касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 у справі № 922/4587/13 залишено  без задоволення; постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 у справі №922/4587/13 залишено  без змін.
Ухвалою    господарського суду Харківської      області від 02.10.2023 року у справі №922/4587/13  відмовлено  в задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича (вх. № 16394 від 26.06.2023 року)  про закриття провадження у справі.
Фізична  особа-підприємець (по тексту також –ФОП) Бабич  Ігор Юрійович  з ухвалою   господарського    суду першої інстанції не погодився    та звернувся       до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу    господарського суду Харківської     області від 02.10.2023 року у справі; клопотання про закриття провадження у справі задовольнити. 
Апелянт  в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
          У даній справі кредиторами -  АТ “Міжнародний резервний банк”, ТОВ “Фінансова компанія “Астер-Фінанс” та ТОВ “ОТП Факторинг-Україна” не висунуті вимоги до ФОП Бабича І.А., ці вимоги фактично висунуті до фізичної особи ОСОБА_1 , що підтверджується, зокрема,  постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі № 5023/4219/12.
В межах даної справи єдиним кредитором ОСОБА_1 як ФОП був ініціюючий кредитор Mramor LLP, який  ліквідований 15.11.2016 року.
          Борги ОСОБА_1 перед наявними кредиторами виникли не у зв`язку з здійсненням підприємницької діяльності.
Вказані борги виникли у фізичної особи ОСОБА_1 та на даний час стягуються як державною виконавчою службою, так і приватним виконавцем у примусовому порядку на підставі Закону України “Про виконавче провадження”.
Чинним законодавством не передбачено процесуальної можливості зміни статусу  банкрутства ФОП на банкрутство фізичної особи, у разі ліквідації кредитора  ФОП, після відкриття справи про банкрутство.
Одночасно апелянт, посилаючись на положення   ст. 256 ГПК України,  просив поновити строк на подання апеляційної скарги, оскільки повного тексту оскаржуваної ухвали апелянт не отримував. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2023 року, суддею – доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В. 
Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” №64/2022              від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією проти України. Указами  Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року,  №58/2023 від 06.02.2023 року,  №254/2023 від 01.05.2023 року,  №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023  року відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16  листопада   2023 року строком на 90 діб.
        Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 “Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану” встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua.  
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 року, зокрема витребувано  з господарського суду Харківської    області              матеріали справи №922/4587/13  про банкрутство; відкладено  вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи; вчинено інші процесуальні дії.
14.11.2023 року на адресу суду з господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/4587/13 (вх.№14020).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.11.2023 року відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича на    ухвалу      господарського суду Харківської            області від 02.10.2023 року у справі про банкрутство; учасникам справи  про банкрутство   встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України,            з доказами надсилання його апелянту; призначено справу про банкрутство      до розгляду на      "27" грудня 2023 р. об  11:00  год. у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання  №132; запропоновано  учасникам  справи  про банкрутство    свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua та телекомунікаційної мережі “Електронний суд”; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано   учасникам справи про банкрутство     визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено, що   неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Клопотання апелянта про поновлення строку на подання апеляційної скарги не розглядалось, оскільки строк ним пропущений не був.
           16.11.2023 року на адресу суду від арбітражного керуючого Кошовського С.В.  надійшло клопотання (вх.№ 14168       ел. 14252)  про   участь в судовому засіданні  в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon",  яке  долучено до матеріалів справи, в якому   останній       просив надати   можливість участі у   судовому  засіданні, призначеному  на 27.12.2023 року о 11:00 год.  та в усіх інших судових засіданнях   в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку “EasyCon”.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.11.2023 року, зокрема задоволено   клопотання арбітражного керуючого Кошовського С.В.; судове засідання у справі,   призначене на   "27" грудня    2023 р.  об  11:00 год.   в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено   провести  за участю  арбітражного керуючого Кошовського С.В.      в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного   представника; вчинено інші процесуальні дії.
20.11.2023 року  та 22.11.2023 року на адресу суду з господарського суду Харківської області надійшли супровідні листи (вх.№14300), (вх.№14454) про долучення документів  до матеріалів справи.
05.12.2023 року на адресу суду від арбітражного    керуючого Кошовського С.В.  надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№15007), який  долучено до матеріалів справи, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану  ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, в обґрунтування якого вказує на таке: КУзПБ не передбачає такої підстави закриття провадження у справі,  як відсутність кредиторських вимог до банкрута саме як ФОП; ухвалою господарського суду Харківської області від 18.03.2015 року    задоволено заяву ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" (правонаступник – АТ "Міжнародний резервний банк") з грошовими вимогами до банкрута на суму 17 455 594, 98 грн.; ухвалою господарського суду Харківської області від 29.11.2016 року  заяву ПАТ "КБ "Експобанк" (правонаступник – ТОВ "Фінансова компанія "Астер-Фінанс" з грошовими вимогами до банкрута задоволено в повному обсязі в сумі 18627459,54 грн.;  у справі є кредитори у розумінні ст. 1 КУзПБ, вимоги яких визнано у встановленому порядку.
      21.12.2023 року на адресу суду від представника  Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича – адвоката Голяніщева Д.Ю.  надійшло клопотання (вх.№15863)  про   участь в судовому засіданні  в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon",  яке  долучено до матеріалів справи, в якому   останній       просив надати   можливість участі у   судовому  засіданні, призначеному  на 27.12.2023 року об  11:00 год.  та в усіх інших судових засіданнях   в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку “EasyCon”.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2023 року, зокрема задоволено   клопотання представника  Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича – адвоката Голяніщева Д.Ю.;  судове засідання у справі,   призначене на   "27" грудня    2023 р.  об  11:00 год.   в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено   провести  за участю  представника  Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича – адвоката Голяніщева Д.Ю.  в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного   представника; вчинено інші процесуальні дії.
         У судовому засіданні 27.12.2023 року представник боржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити;  арбітражний керуючий в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
          Представники кредиторів     у судове засідання, призначене в приміщенні Східного апеляційного господарського суду  27.12.2023 року    не з`явились, хоча належним чином були  повідомлені   про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції; розгляд справи здійснювався судом     за їх    відсутності.
Ухвалу    суду від 16.11.2023 року     було надіслано засобами поштового зв`язку: АТ “Міжнародний резервний банк” (№0600234101169) – відправлення вручено 24.11.2023 року; ТОВ “Фінансова компанія “Астер-Фінанс” (№0600234101177) – відправлення вручено 24.11.2023 року; ТОВ “ОТП Факторинг-Україна” (№0600234107728) – відправлення вручено 24.11.2023 року; ФОП Бабич І.Ю. (№0600234101126) – відправлення вручено 24.11.2023 року; арбітражний керуючий Кошовський С.В.(№0600234107710) – відправлення вручено 25.11.2023 року.
           Процесуальні документи надсилались арбітражному  керуючому  Кошовському С.В.,  ТОВ “Фінансова компанія “Астер-Фінанс” та ФОП Бабич І.Ю.  до електронного кабінету в системі "Електронний суд".
05.10.2021 року  офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.
Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у   постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року  у справі №906/184/21, від 02.11.2022  року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року  у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що   чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.
Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).
       Також, інформацію про дату, час та місце розгляду  справи було розміщено на   офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду  веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".
Окрім того, відповідно до ч. 2   ст. 2 Закону України “Про доступ до судових рішень”         усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1  ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвали     суду   апеляційної інстанції   від 16.11.2023 року,  від 17.11.2023 року та від  22.12.2023 року у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
          Статтею  12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 
Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
        Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).
При цьому, від учасників справи  впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції   справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.
 Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
          Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини    від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006    у справі "Красношапка проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
        Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених     ст.    42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань    від учасників справи    щодо відкладення розгляду апеляційної скарги    у зв`язку з заходами,  встановленими особливим режимом роботи  суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні. 
          Розглянувши матеріали справи,  заслухавши пояснення представника боржника та арбітражного керуючого,  перевіривши повноту встановлення господарським        судом першої інстанції     неоспорених обставин справи,      колегія суддів встановила наступне.
 01.11.2013 року  кредитор - Mramor LLP звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ФОП Бабич І.Ю. у відповідності до ст. ст.  90-92 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом“. 
Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2013 року  порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Бабича І.Ю. за заявою Mramor LLP в порядку статей 11, 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
Постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2013 року  у справі № 922/4587/13 визнано ФОП Бабича І.Ю. банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 
У справі сформовано реєстр вимог кредиторів, які в передбаченому законом порядку заявили грошові вимоги до ФОП Бабича І.Ю. в межах   справи про банкрутство.
Постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2013 року  у справі №922/4587/13 боржника ФОП Бабича І.Ю. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Капустіна В.В.
Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.10.2022 року закрито провадження у справі № 922/4587/13 за заявою Mramor LLP, Wales про неплатоспроможність Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича, РНОКПП НОМЕР_1 ; припинено повноваження керуючого реалізацією арбітражного керуючого Кошовського Сергія Васильовича, свідоцтво № 923 від 14.05.2013  року (61022, м. Харків, а/с 4596).
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 року у справі апеляційну скаргу арбітражного керуючого Кошовського С.В. задоволено; апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Міжнародний резервний банк", м.Київ в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено; ухвалу господарського суду Харківської області від 20.10.2022 року скасовано; справу № 922/4587/13 направлено  для подальшого розгляду до господарського суду Харківської області.
Постановою Верховного Суду від 23.05.2023  року касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 у справі № 922/4587/13 залишено  без задоволення; постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 у справі №922/4587/13 залишено  без змін.
        26.06.2023 року ФОП Бабич Ігор Юрійович  звернувся до господарського суду  першої інстанції  з клопотанням (вх. № 16394), в якому  просив   закрити провадження у   справі № 922/4587/13.
Вказане  клопотання обґрунтоване з посиланням на те, що в межах даної справи про банкрутство єдиним кредитором ОСОБА_1 як ФОП був ініціюючий кредитор Mramor LLP, який був ліквідований 15.11.2016 року.
Інші кредитори у   справі - Акціонерне товариство “Міжнародний резервний банк”, Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Астер-Фінанс”, Товариство з обмеженою відповідальністю “ОТП “Факторинг Україна” не висунули вимоги до ОСОБА_1 як ФОП, ці вимоги фактично висунуті до фізичної особи ОСОБА_1 , що суперечило ч. 1 ст. 90 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.
Вказане, на думку ФОП Бабич Ігоря Юрійовича свідчить про необхідність застосування до спірних правовідносин  положень п.  9 ч.  1  ст. 90 КУзПБ та п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України та закриття провадження у справі.
02.10.2023 року господарським судом Харківської області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість             ухвали   господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної           скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна          скарга не підлягає     до                задоволення з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях                Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі               Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Провадження у справі про банкрутство ФОП Бабича І.Ю. до 21.10.2019 року  здійснювалось відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції закону від 22.12.2011 року  № 4212-VI з особливостями, що визначені у статтях 90 - 92 цього Закону.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", боржник - юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності або фізична особа за зобов`язаннями, які виникли у фізичної особи у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобов`язання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.
Згідно з п.  1 ч.  2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.
Відповідно до положень п.  1 ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
За змістом  п. 2 ст.  10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.
У відповідності до п.   1-3 ст.  90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов`язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв`язку зі здійсненням підприємницької діяльності.
Підставою для визнання фізичної особи банкрутом є його нездатність задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов`язаннями та/або виконати обов`язок із сплати обов`язкових платежів.
Заява про порушення справи про банкрутство фізичної особи може бути подана в господарський суд фізичною особою, який є боржником, або його кредиторами.
Відповідно до п.  3 ч.  10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.
Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.
В даному випадку боржник на час порушення справи про банкрутство мав не виконані на протязі більше ніж трьох місяців після настання встановленого строку для сплати безспірні грошові зобов`язання перед кредитором, сума яких становила більше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, та на час розгляду заяви боржник не мав змоги в повному обсязі задовольнити вимоги кредиторів, у зв`язку із наявною неплатоспроможністю.
Саме з цих підстав,  ухвалою господарського суду Харківської області від 18.11.2013 року  порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Бабича І.Ю. за заявою Mramor LLP в порядку статей 11, 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
За змістом п.  1 ст.  37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.
Відповідно до положень п.  4 ст.  91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо у встановлений частиною другою цієї статті строк фізичною особою не подано доказів задоволення вимог кредиторів і в зазначений строк не укладено мирової угоди, господарський суд визнає фізичну особу банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.
Вище вказано, що постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2013 року  у справі № 922/4587/13 визнано ФОП Бабича І.Ю. банкрутом,  відкрито ліквідаційну процедуру та    сформовано реєстр вимог кредиторів, які в передбаченому законом порядку заявили грошові вимоги до ФОП Бабича І.Ю. в межах даної справи.
Згідно з ч. 1 ст. 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов`язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв`язку зі здійсненням підприємницької діяльності.
Разом з тим,    з 21.10.2019  року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (по тексту також -КУзПБ).
Починаючи з 21.10.2019 року  провадження у справі про банкрутство Фізичної особи-підприємця Бабіча І.Ю. здійснюється відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства.
Згідно з п.  2, 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Тобто, перехід від регулювання передбаченого Законом до регулювання передбаченого Кодексом здійснюється негайно (безпосередня дія як спосіб дії в часі нормативно-правових актів) шляхом здійснення подальшого розгляду справи про банкрутство відповідно до положень Кодексу. 
Згідно  ст.  2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. 
Відповідно до ч.1    ст. 58 Конституції  України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював і Конституційний Суд України. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 року № 1-зп, від 09.02.1999 року  № 1-рп/99, від 05.04.2001 року № 3-рп/2001, від 13.03.2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
З аналізу вказаних правових норм слідує, що з моменту набрання чинності Кодексом України з процедур банкрутство саме подальший розгляд справи про банкрутство здійснюється за правилами цього Кодексу.
Місцевим господарським судом обрунтовано враховано правові  висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 28.10.2021 року  у справі № 911/1012/13, де, зокрема, зазначено на те, що  критерієм для застосування Кодексу України з процедур банкрутства та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у тому числі і до заяв, поданих після введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, є дата відкриття провадження у справі про банкрутство.
Тлумачення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що законодавцем за темпоральним принципом (принцип дії закону в часі) визначено пряму дію норм Кодексу України з процедур банкрутства та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу (21.10.2019 року) перебувають на стадії санації (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 01.10.2020 року у справі № 913/849/14).
Тобто,  у вказаній  нормі визначено два варіанти темпорального правила її дії щодо подальшого розгляду справ про банкрутство: принцип прямої дії норми (подальший розгляд справ про банкрутство на підставі норм Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення його в дію) та ультраактивна (переживаюча) дія норми (здійснення провадження у справі щодо боржників, які перебувають на стадії процедури санації, згідно з нормами Закону про банкрутство).
Оскільки п.  4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства урегульовано лише фактично подальший розгляд справ про банкрутство, відповідні приписи за своєю галузевою приналежністю є нормою процесуального права, яка не стосується жодним чином норм матеріального права, що містяться у цьому нормативно-правовому акті. 
Вказане  цілком узгоджується з приписами ст.   3 ГПК України, яка визначає, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, а також відповідає практиці ЄСПЛ, відповідно до якої: сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства. 
Застосування норм як нових, що не містять окремої вказівки щодо їх зворотної дії в часі, призведе до не передбаченого законом та не врегульованого ним втручання в ті правовідносини між їх учасниками (у спірних правовідносинах - між визнаними кредиторами та банкрутом на стадії ліквідації у справі про банкрутство, зокрема щодо задоволення вимог кредиторів за правилами спеціального Закону про банкрутство), які виникли до цих змін - згідно з судовим рішенням (постановою про визнання банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури), яке не скасоване, набрало законної сили, є обов`язковим до виконання (ст. 18 ГПК України).
У правових висновках, викладених у  постанові Верховного Суду від 09.02.2022 року у справі № 38/5005/6563/2011, зокрема, вказано на те, що  закриттям провадження у справі про банкрутство посеред триваючої процедури ліквідації відбудеться втручання у наведені правовідносини тією мірою, що ці правовідносини залишаться без їх вирішення, що, в свою чергу, обумовить виникнення нових спорів, однак за відсутності їх правового врегулювання. Тобто закриття судової процедури банкрутства без її завершення не вирішує, а ускладнює, передусім становище кредиторів боржника.
Аргументи апелянта на те, що у даній справі кредиторами  -АТ “Міжнародний резервний банк”, ТОВ “Фінансова компанія “Астер-Фінанс”, ТОВ “ОТП Факторинг-Україна” не висунуті вимоги до ФОП Бабича І.А., ці вимоги фактично висунуті до фізичної особи ОСОБА_1 , що підтверджується, зокрема,  постановою Харківського апеляційного господарського суду у справі № 5023/4219/12; в межах даної справи єдиним кредитором ОСОБА_1 як ФОП був ініціюючий кредитор Mramor LLP, який  ліквідований 15.11.2016 року; борги ОСОБА_1 перед наявними кредиторами виникли не у зв`язку з здійсненням підприємницької діяльності; вказані борги виникли у фізичної особи ОСОБА_1 та на даний час стягуються як державною виконавчою службою, так і приватним виконавцем у примусовому порядку на підставі Закону України “Про виконавче провадження”, що на думку апелянта,  є підставою для закриття провадження у справі,  не приймаються, з огляду на таке.
Так,   постановою господарського суду Харківської області від 10.12.2013 року  у справі № 922/4587/13 визнано ФОП Бабича І.Ю. банкрутом,  відкрито ліквідаційну процедуру та    сформовано реєстр вимог кредиторів, які в передбаченому законом порядку заявили грошові вимоги до ФОП Бабича І.Ю. в межах даної справи.
          Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.11.2016 року у справі заяву ПАТ "КБ "Експобанк" з грошовими вимогами до банкрута задоволено  в повному обсязі в сумі 18627459,54 грн.; окремо  внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ "КБ "Експобанк" в сумі 18627459,54 грн., як такі що забезпечені заставою майна боржника.
Надалі, ухвалою господарського суду Харківської області від 24.11.2021 року здійснено     заміну     кредитора     у     справі     про   неплатоспроможність ФОП Бабича І.Ю. - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Астер-Фінанс" (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, буд. 9, кімн. 34, код ЄДРПОУ 40033382).
Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.03.2015 року    задоволено заяву ПАТ "Дочірній Банк Сбербанку Росії" (правонаступник – АТ "Міжнародний резервний банк") з грошовими вимогами до банкрута на суму 17 455 594, 98 грн.
А тому, за матеріалами справи,   ФОП Бабич І.Ю. має грошові зобов`язання перед кредиторами, які заявили свої вимоги в межах даної справи про банкрутство.
Отже, у     зв`язку з ухваленням  судом постанови про визнання  ФОП Бабич І.Ю. банкрутом, його кредитори мають правомірні очікування на задоволення своїх вимог в процедурі ліквідації ФОП Бабич І.Ю.
Разом з цим,   на даний час ліквідаційна процедура не завершена.
За таких обставин, застосування до спірних правовідносин приписів ст. 90 КУзПБ в поєднанні з ст. 231 ГПК України та закриття провадження у справі, як на цьому наполягає ФОП Бабич І.Ю., створює умови для порушення у відповідних правовідносинах у цій справі принципу правової визначеності (певності).
Так само не приймаються аргументи апелянта на те, що чинним законодавством не передбачено процесуальної можливості зміни статусу  банкрутства ФОП на банкрутство фізичної особи, у разі ліквідації кредитора  ФОП, після відкриття справи про банкрутство, оскільки чинні  положення КУзПБ, не ставлять   в залежність можливість розгляду справи про банкрутство фізичної особи від того, з яких підстав кредитором заявлено грошові вимог до боржника, та який правовий статус мав боржник (фізична особа чи ФОП) набуваючи боргові зобов`язання.
Застосування до спірних правовідносин приписів Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є неможливим з огляду на те, що даний Закон станом на час винесення оскаржуваної ухвали не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, подальший розгляд справи здійснюється за правилами КУзПБ.
        Отже, висновок  місцевого  господарського суду про відмову в задоволенні клопотання про закриття  провадження у справі       відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників     та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі “Проніна проти України” (Рішення Європейського суду з прав людини                від 18.07.2006 року). 
Зокрема, Європейський суд з прав людини                         у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст.                6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.       6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Апелянту   було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній  скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)
Апелянту    була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
          Керуючись ст. ст. 255,  269,   270,  п. 1 ч.1 ст. 275, ст. 282   Господарського процесуального кодексу України, суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича залишити без задоволення. 
Ухвалу    господарського суду Харківської      області від 02.10.2023 року  у справі №922/4587/13  залишити без змін. 
        Постанова набирає законної сили з дня її прийняття   і може бути оскаржена  у касаційному порядку  до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів  з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
                    Повний текст постанови складено  29.12.2023 року.

Головуюча    суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           О.В. Плахов