ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2024 року                             м. Дніпро                           Справа №  904/2393/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів:                        Чус О.В., Дарміна М.О.
 
секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:
позивач:               Семененко С.А., паспорт ID-картка № НОМЕР_1  від 23.02.2023 р.,  
від позивача:      Дорошенко О.М., посвідчення № 2737  від 12.12.2007 р.,  адвокат
від відповідача:  Калінін С.В., паспорт серії НОМЕР_2  від 07.11.2000 р.  
від відповідача:  Чіп Я.М., посвідчення № 1590  від 11.11.2008 р.,  адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця Калініна Станіслава Вікторовича 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 29.08.2023 р. 
( суддя Манько Г.В., м. Дніпро, повний текст складено 07.09.2023 р. ) у справі
за позовом: Фізичної особи-підприємця Семененко Сюзани Андріївни
до                  Фізичної особи-підприємця Калініна Станіслава Вікторовича
про стягнення 5 203 243 грн. 20 коп.
ВСТАНОВИВ:

1.            Короткий зміст позовних  вимог.
Фізична особа - підприємець Семененко Сюзанна Андріївна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця Калініна Станіслава Вікторовича суми безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 5 203 243 грн. 20 коп. та судових витрат.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, в червні 2019 року між сторонами було досягнуто усної домовленості про укладання в майбутньому договору поставки кондитерських виробів. На виконання вказаного Договору Позивачем було перераховано Відповідачу передоплату за продукцію періодичними платежами з червня 2019 року по жовтень 2021 року на загальну суму 5 203 243,40 грн, що підтверджується долученими до позову копіями платіжних доручень. За твердженням Позивача, з вини Відповідача кількість та асортимент продукції, строки поставки лишались тривалий час неузгодженими, і постійно відтерміновувались з вини ФОП Калініна С. В., що в подальшому стало підставою для втрати інтересу з боку Позивача для укладання договору через сплив значного часу та недобросовісної поведінки Відповідача, а тому вони підлягають поверненню, як безпідставно набуті в силу ст. 1212 ЦК України.
Відповідач проти позову  заперечував.   Надав відзив на позов до якого долучив копії видаткових накладних, копію договору поставки товару № 03-01-20 від 02.01.2020 р., заяву свідка, копію договору про надання послуг з виробництва кондитерських виробів,  копію договору про надання  послуг із забезпечення пропускного режиму,  копію договору оренди нерухомого майна, заяви на виготовлення товару, товарно - транспорті накладні. Наполягав, що відвантажив готової продукції на загальну суму 5 935 676 грн. Надав оригінали видаткових накладних.  Заявив клопотання про долучення доказів по справі. Пояснив, що оригінал договору поставки товару № 03-01-20 від 02.01.2020 р. у нього відсутній. Вважає, що сторонами укладено договір у спрощений спосіб. 

2.           Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у  справі.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської  області від 29.08.2023 р. позов задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи - підприємця Калініна Станіслава Вікторовича на користь фізичної особи - підприємця Семененко Сюзани Андріївни                   5 203 243 грн. 20 коп., судовий збір в сумі 78 048 грн. 65 коп., витрати вартості судової експертизи 12 332 грн. 40 коп.

3.            Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись  з вказаним рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець Калінін Станіслав Вікторович  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області  та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає, що ухвалене судом першої інстанції рішення є не достатньо обґрунтованим, постановлене із порушенням норм матеріального, та процесуального права, без належного з`ясування всіх обставин по справі, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Водночас, на думку Скаржника, поза увагою суду лишився той факт, що згідно ст. 184 ГК України укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.
При цьому Скаржник зазначає, що між Позивачем та Відповідачем 03.01.2019 р. було укладено усний договір поставки кондитерської продукції № 03-01-19 у спрощеній формі     ( шляхом отримання періодичних замовлень на виготовлення кондитерської продукції ), та цей договір був укладений шляхом прийняття до виконання замовлень із виготовлення кондитерської продукції, який виконувався в подальшому шляхом отримання Позивачем продукції на підставі видаткових накладних на цей товар. Факт укладання такого усного договору на поставку продукції, та його виконання сторонами підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними у яких зазначено найменування цього договору ( № 03-01-19 ), перелік поставленого Позивачу товару, його вартість, найменування Покупця та Продавця, та їх підписи.
Скаржник наголошує на тому, що з 26.06.2019 р. по 24.12.2019 р. Позивачем, на підставі проведених передоплат на загальну суму 429 000 грн отримано від Відповідача товару за видатковими накладними на суму 429 000 грн. Разом із цим, що підписані сторонами видаткові накладні укладені одразу після проведених передоплат Позивачем, та відповідають сумі таких передоплат, що спростовує посилання суду першої інстанції на відмінності у сумах сплати та вартості отриманого товару. Незначна різниця у вартості поставленого товару (в межах 1-5 грн.) пояснюється тим, що замовлена Позивачем продукція є кондитерські вироби пічного випікання, вартість якої залежить від кінцевої ваги, а тому деяке мінімальне відхилення від кінцевої вартості такої продукції при її виготовлені є очевидним.
        Скаржник зазначає, що шляхом обміну сканованих примірників договору, 03.01.2020 р. між Позивачем та Відповідачем був укладений Договір поставки товару № 03-01-20. Факт укладання такого договору на поставку продукції, та його виконання сторонами підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними у яких зазначено найменування цього договору ( № 03-01-20 ), перелік поставленого Позивачу товару, його вартість, найменування Покупця та Продавця, та їх підписи. З 14.01.2020 р. по 16.12.2020 р. Позивачем, на підставі проведених передоплат на загальну суму 1 824 930,20 грн отримано від Відповідача товару за підписаними видатковими накладними на суму 1 824 930,20 грн. Враховуючи п. 12.1 укладеного між сторонами, та діючого Договору № 03-01-20 від 03.01.2020 р., що підтверджується постійними сплатами за товар та його отримання, він був продовжений на наступний рік. Факт пролонгації такого договору, та його виконання сторонами підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними у яких зазначено найменування цього договору ( № 03-01-20 ), перелік поставленого Позивачу товару, його вартість, найменування Покупця та Продавця, та їх підписи.
Крім того, за вказаними в апеляційній скарзі накладними з 10.01.2021 р. по 30.09.2021 р. Позивачем, на підставі проведених передоплат на загальну суму 2 994 530,64 грн отримано від Відповідача товару за підписаними видатковими накладними на суму                    2 994 530,64 грн. Отже, загальна вартість кондитерської продукції, яка була відвантажена Відповідачем Позивачу на підставі підписаних сторонами видаткових накладних з 26.06.2019 р. по вересень 2021 року складає 5 248 460,84 грн, що перевищує заявлену Позивачем суму позовних вимог.
Разом із цим, суд першої інстанції не взяв до уваги вказані вище видаткові накладні в якості доказу отримання Позивачем оплаченої продукції з огляду на те, що висновком судової експертизи у категоричній формі не підтверджено, що Позивачем підписано видаткові накладні, надані Відповідачем, і це є підставою вважати видаткові накладні, неналежними доказами отримання Позивачем товару.
При цьому, проведена на замовлення Позивача судова експертиза підтвердила у категоричній формі відсутність її підпису лише на 4 видаткових накладних. Разом із цим, суд попередньої інстанції не враховав правову позицію, наведену у постанові Верховного Суду від 04.09.2019 р. у справі № 760/10691/18, згідно до якої висновок експерта про «ймовірність» не може бути підставою для висновку про вчинення правочину не його стороною.
На переконання Скаржника доказами наданими Відповідачем разом із відзивом підтверджується, що за відвантажений у жовтні ( частково вересні ) - листопаді 2021 році товар, Позивач не повернув Відповідачу товарно-транспортні документи із підписом про отримання товару. Факт прийняття заявок на виготовлення продукції, її виготовлення, та відвантаження товару достеменно підтверджують свідки ( бухгалтер, який приймав від Позивача замовлення на виготовлення продукції, комірник готової продукції, який відвантажував Позивачу кондитерські вироби, директор ). Нотаріально засвідчені заяви вказаних свідків, заявки на виготовлення продукції, рахунки на оплату, підписані з боку Відповідача видаткові накладні, та товарно транспортні накладні з підписом водія про прийняття товару свідчать про фактичне відвантаження продукції.
Також, Скаржник зазначає, що загалом, з вересня по жовтень 2021 року відвантажено товару за яким не повернуто видаткові накладні, але отримання якого Позивачем підтверджується іншими супутніми товарно транспортними документами, що підтверджують переміщення продукції, становить 687 222,36 грн.
Скаржник вважає, що заявки з боку Позивача на виготовлення кондитерської продукції, оплата Позивачем коштів в рахунок виготовлення такої продукції, отримання такої продукції Позивачем, свідчить реальність договірних і господарських відносин із Відповідачем, та надуманість і необґрунтованість позовних вимог в частині доводів Позивача про його неукладеність, та не отримання жодної продукції від Відповідача.
Оскільки отримання Відповідачем коштів від Позивача було наслідком виконання договору поставки, що був укладений шляхом підпису видаткових накладних та фактичного поставлення Позивачу продукції, відбулась його оплата, та мало місце повне його виконання, то відсутні підстави вважати, що отримані Відповідачем кошти є безпідставно набуті, а отже застосування до цих правовідносин положень ст. 1212 ЦК України є помилковим.
Скаржник також вказує на те, що в межах теперішньої справи була опитана в якості свідка Позивачка ОСОБА_1 , яка будучі попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, надала суду заяву свідка в порядку ст. 90 ГПК України, в якій категорично заперечила, як наявність свого підпису на видаткових накладних про отримання особисто товару від Відповідача, так і отримання будь-якої кондитерської продукції взагалі. Аналогічні пояснення, як свідок, ОСОБА_1 надала будучі допитана в межах кримінального провадження № 12022041690000942. Із вказаних пояснень допитаних в якості свідків осіб, у тому числі самого Позивача по справі ОСОБА_1 , спростовують предмет, та підставу позовних вимог. Вказані письмові докази свідчать про те, що Позивач сплачував Відповідачу кошти для оплати ремонту приміщення в підприємстві, оренди приміщення, та комплектації приміщення різним обладнанням для виготовлення кондитерських виробів.
Відтак, на думку Скаржника, надані ним докази в підтвердження наявності господарських відносин із Відповідачем щодо виготовлення та відвантаження продукції Позивачу ( підписані сторонами видаткові накладні, пояснення свідків, товарно-транспортні накладні із відміткою про прийняття товару, заявки на виготовлення продукції, тощо ) за здійсненими ним передплатами, та попередніми заявками видається очевидно більш вірогідним, аніж посилання Позивача про здійсненні неодноразові оплати на протязі трьох років на рахунок відповідача ( із конкретним призначенням та посиланням на конкретний договір ), без жодної претензії про повернення вказаних коштів, як такі, що мали місце за неукладеним договором та отримані Позивачем без достатньої правової підстави без жодного фактичного отримання продукції.

5.            Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
        Від Фізичної особи-підприємця Семененко С. А. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Підприємець не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.
Зокрема, Позивач посилається на те, що за твердженням Відповідача та згідно з наданими ним письмовими доказами ( копія Договору) сторони спору нібито уклали договір шляхом обміну сканкопіями цього договору. Позивач такий юридичний факт категорично заперечує, а з огляду на відсутність електронних доказів на підтвердження фактів обміну скан-копіями договору, твердження Відповідача про укладення договору не доведені належними доказами. Тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що між Позивачем та Відповідачем господарські зобов`язання на підставі договору № 03-01-20 від 03.01.2020 р. не виникали, а тому договір не виконувався.
       Крім того, у відзиві Підприємець посилається на те, що сторони спору, будучи у дружніх стосунках, тривалий час працювали разом з метою організації спільного бізнесу з виробництва кондитерської продукції та мали домовленість після налагодження процесу виробництва провести державну реєстрацію юридичної особи з розподіленням статутного капіталу в рівних частках між сторонами. Сторони загальними домовленостями визначили, що оскільки Відповідач не мав грошових коштів на облаштування виробничих приміщень, закупівлі виробничого обладнання, то Позивач погодилася здійснювати перерахунок грошових коштів на розрахунковий рахунок Відповідача, і в подальшому, після запуску виробництва кондитерських виробів та налагодження ринків збуту третім особам, сторони укладуть договір на постачання продукції за собівартістю, Відповідач виконає зобов`язання з постачання. Однак, договір поставки укладений не був, кількість та асортимент продукції, строки поставки залишилися неузгодженими з вини Відповідача, постійно змінювалися та відтерміновувалися. А в 2021 році Позивач дізналася, що Відповідач порушив їх попередні домовленості щодо реєстрації спільного бізнесу з володінням рівними частками статутного капіталу в новоствореній юридичній особі, створивши одноособово Товариство з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фабрика "Ласощі "Ням-Ням". Після вказаної події укладення і виконання договору постачання стало неможливим. За таких обставин, договір постачання кондитерських виробів укладений не був та сторонами не виконувався.
Позивач також вказує на те, що суд обґрунтовано поставився до показів свідків критично, оскільки всі свідки перебувають у службовій залежності від Відповідача, а їх покази не підтверджують обставин справи, які входять до предмету доказування, не підтверджують факту укладення та виконання договору, на наявність якого посилається Відповідач.
Крім того, Підприємець зазначає, що висновком судової експертизи у категоричній формі не підтверджено, що Позивачем підписано видаткові накладні, надані Відповідачем в обгрунтування заперечень. Отже, видаткові накладні, що були предметом дослідження, є неналежними доказами отримання Позивачем товару.

6.           Рух справи в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2023 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді  Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді  Чус О.В., Дарміна М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської  області матеріали справи/копії матеріалів справи  № 904/2393/22.  Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Калініна Станіслава Вікторовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 29.08.2023 р. у справі  № 904/2393/22  відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.
         26.09.2023 р. матеріали справи №  904/2393/22  надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2023 р. відмовлено у задоволенні клопотання  Фізичної особи-підприємця Калініна Станіслава Вікторовича про відстрочення  сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Калініна Станіслава Вікторовича на рішення Господарського суду Дніпропетровської  області від 29.08.2023 р. у справі  № 904/2393/22  залишено без руху, надано Апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 117 072 грн. 98 коп..
   Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначити апеляційну скаргу  до розгляду в судове засідання  на 10.01.2024 р. 
       У судовому засіданні 10.01.2024 р. була оголошена перерва до 20.02.2024 р.
    У судовому засіданні 20.02.2024 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7.    Встановлені судом обставини справи.
   Фізичною особою-підприємцем Семененко Сюзаною Андріївною на адресу Фізичної особи-підприємця Калініна Станіслава Вікторовича було перераховано грошові кошти у загальній сумі - 5 203 243,20 грн.:  
26.06.2019 p. – 30 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1636-0002-4601-7027;  
03.07.2019 р. – 10 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1644-4418-5419-0856;  
10.07.2019 р. – 46 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1651-5514-0016-7225;  
17.08.2019 р. – 20 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1689-5582-7748-5594;  
28.08.2019 р. – 40 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1700-5857-5706-3997;  
29.09.2019 р. – 23 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1732-4085-5059-0467;  
28.10.2019 р. –  40 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1761-5381-5689-5688;  
13.11.2019 р. –  70 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1777-5756-8524-7757;  
25.11.2019 р. –  35 000,00 гри, що підтверджується квитанцією  № 1789-7990-3597-0754;  
12.12.2019 р. –  50 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1806-4219-7364-6481;  
24.12.2019 р. –  65 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1818-4216-6222-4028;  
14.01.2020 р. –  30 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1839-3593-6554-4513;  
20.01.2020 р. –  26 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1845-4969-7655-2118;  
26.01.2020 р. –  50 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1851-3991-2653-7256;  
12.02.2020 р. – 45 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1868-3736-3582-5326;  
24.02.2020 р. –  57 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1880-3156-4710-4986;  
05.03.2020 р. –  15 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1890-4766-8814-4137;  
25.03.2020 р. – 25 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1910-4349-2310-4551;  
29.04.2020 р. –  58 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1945-4306-6227- 9128;  
13.05.2020р.–    20000,00грн,що підтверджується квитанцією№1959-0130-7887-0000; 
15.05.2020 р. –  35 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1961-4037-4872-7260;  
25.05.2020 р. – 55 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1971-5993-1153-1414;  
10.06.2020 р. – 35 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1987-5043-0123-5008;  
16.06.2020 р. –  37 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 1993-4919-0881-3389;  
25.06.2020 р. –  20 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2002-5967-8299-1519;  
02.07.2020 р. –  10 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2009-8476-4517-9805;  
06.07.2020 p. –  30 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2013-3474-3610-3215;  
14.07.2020 р. – 20 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2021-3656-2188-4209;  
27.07.2020 р. – 35 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2034-3313-2189-5528;  
11.08.2020 р. –  25 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2049-4446-3267-0587;  
19.08.2020 р. – 51 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2057-3780-7983-7478;  
25.08.2020 р. –  38 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2063-4171-6903-6174;  
01.09.2020 р. –  42 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2070-5995-8678-7872;  
09.09.2020 р. –  47 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2078-6296-2862-3025;  
24.09.2020 р. –  10 5000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2093-6126-4172-3046;  
13.10.2020 р. -   11 8923,20 грн, що підтверджується квитанцією  № 2112-3572-8162-3813;  
26.10.2020 р. -   195 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2125-3709-3704-7036;  
02.11.2020 р. -    132 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2132-3455-8262-2476;  
09.11.2020 р. - 98000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2139-5635-1019-2821;  
17.11.2020 р. - 57500,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2147-5648-8082-6367;  
23.11.2020 р. –  198 500,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2153-3368-4158-5933;  
30.11.2020 р. – 52 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2160-3862-4372-5488;  
17.12.2020 р. – 32 320,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 2177-5517-0723-1102;  
21,12.2020 р. – 56 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9218-1419-2690-7682;  
28.12.2020 р. – 178 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9218-8443-5190-2106;  
05.01.2021 р. – 72 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9219-6352-7669-3271;  
11.01.2021 р. – 80 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9220-2378-3192-0303;  
18.01.2021 р. – 52 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9220-9473-0017-0719;  
21.01.2021 р. – 110 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9221-2437-4201-4271;  
09.03.2021 р. – 70 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9225-9417-2919-8506;  
10.03.2021 р. – 70 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9226-0473-9907-5779;  
15.03.2021 р. – 70 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9226-5414-7928-8257;  
22.03.2021p. –  30000,00грн,що підтверджується квитанцією №9227-2474-9162-1635;
29.03.2021 р. – 50 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9227-9491-3824-1095;  
13.04.2021 р. – 80 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 9229-4517-3177 -1636;  
19.04.2021 р. – 95 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 9230-0397-6448-8496;  
26.04.2021 р. – 60 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9230-7550-6650-6320;  
28.04.2021 р. – 75 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9230-9438-7076-3010;  
29.04.2021 р. – 80 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 9231-0368-6963-8312;  
11.05.2021 р. – 70 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9232-2413-0169-0724;  
12.05.2021р. – 110 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9232-3376-8345-1646;  
24.05.2021 р. – 75 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9233-5431-1053-1693;  
31.05.2021 р. – 30 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9234-2509-7457-8740;  
08.06.2021 р. – 40 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9235-0357-8210-5906;  
09.06.2021р. – 35 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9235-1554-2209-1445;  
15.06.2021 р. – 65 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9235-7450-5974-4676;  
22.06.2021 р. – 75 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9236-4481-5299-2731;  
25.06.2021 р. – 70 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9236-7530-9574- 8486;  
12.07.2021 р. – 20 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9238-4589-1996-9598;  
19.07.2021 р. - 70000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9239-1439-5973-8543;  
27.07.2021 р. - 110000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9239-9427-8987-4813;  
10.08.2021 р. – 94 000,00 грн. що підтверджується квитанцією № 9241-3620-5786-8038;  
14.08.2021 р. – 20 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9241-7578-3195-8712;  
18.08.2021 р. – 80 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9242-1491-5926-3508;  
25.08.2021 р. – 70 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9242-8394-4087-0081;  
26.08.2021 р. – 95 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9242-9398-7889-9069;  
01.09.2021 р. – 70 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9243-5609-2180-5984;  
07.09.2021 р. – 50 000,00 гри, що підтверджується квитанцією  № 9244-1560-5214-2727;  
15.09.2021 р. – 70 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 9244-9582-1391-0532;  
21.09.2021 p. – 70 000,00 гри, що підтверджується квитанцією  № 9245-5341-2325-4107;  
22.09.2021 р. – 60 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9245-6605-4653-0315;  
28.09.2021 р. – 60 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9246-2564-0464-5350;  
30.09.2021 р. – 50 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9246-4557-0903-7636;  
06.10.2021 р. – 50 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9247-0345-6720-2693;  
08.10.2021 р. – 70 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9247-2586-8351-2702;  
11.10.2021 р. – 25 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9247-5462-6638-1146;  
18.10.2021 р. – 24 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9248-2398-3561-8789;  
25.10.2021 р. – 23 000,00 грн, що підтверджується квитанцією  № 9248-9636-6613-6676.
В подальшому, Фізична особа - підприємець Семененко Сюзана Андріївна звернулась до фізичної особи - підприємця Калініна Станіслава Вікторовича з вимогою  від 29.06.2022 р. в якій зазначала, що між фізичною особою - підприємцем Семененко Сюзаною Андріївною та фізичною особою - підприємцем Калініним Станіславом Вікторовичем, було досягнуто усної домовленості про укладення в майбутньому Договору поставки кондитерських виробів. Перед укладанням Договору фізичною особою - підприємцем Семененко Сюзаною Андріївною перераховано на розрахунковий рахунок фізичної особи - підприємця Калініна Станіслава Вікторовича передплату. Всього було здійснено попередню оплату продукції на загальну суму 5 203 243,20 грн. В подальшому, зазначено у вимозі, що договір поставки укладений не був, кількість та асортимент продукції, строки поставки залишалися неузгодженими.  Укладення Договору поставки втратило для Позивача сенс. Позивач вимагає у семиденний строк з дати отримання вказаної вимоги  повернути попередню оплату  у розмірі 5 203 243 грн. 20 коп.
Відсутність дій Відповідача щодо повернення коштів стало підставою для звернення Позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів щодо пвернення вказаних коштів, як безпідставно набутих в силу ст. 1212 ЦК України.
Відповідач, заперечуючи проти позову,   наполягав, що відвантажив готової продукції на загальну суму 5 935 676 грн., важаючи, що між сторонами укладено договір у спрощений спосіб, надавши суду копії видаткових накладних:  № 91 від 26.06.2019 р. на суму 29 999,99 грн., № 102 від 03.07.2019 р. на суму 10 000,04 грн., № 133 від 10.07.2019 р. на суму 46 000,28 грн., № 118 від 17.08.2019 р. на суму 20 000,33 грн., № 125 від 28.08.2019 р. на суму 40 003,16 грн., № 126 від 29.09.2019 р. на суму 23 000,21 грн., № 147 від 28.10.2019 р. на суму 40 004,10 грн., № 148 від 13.11.2019 р. на суму 70 000,34 грн., № 161 від 25.11.2019 р. на суму 35 004, 53 грн., № 169 від 12.12.2019 р.оку на суму 50 004,12 грн., № 171 від 24.12.2019 р.оку на суму 64 982, 90 грн., № 1430 від 14.01.2020 р.оку на суму 30 000,07 грн., № 1438 від 20.01.2020 р.оку на суму 25 999,75 грн., № 1446 від 26.01.2020 р.оку на суму 50 002, 06 грн., № 1478 від 12.02.2020 р.оку на суму 45 000,83 грн., № 1491 від 24.02.2020 р.оку на суму 56 997,29 грн., № 1530 від 06.03.2020 р.оку на суму 5 041,82 грн., № 1531 від 10.03.2020 р.оку на суму 5 616,00 грн., № 1532 від 11.03.2020 р. на суму 4 342,18 грн., № 2255 від 27.03.2020 р. на суму 16 064,44 грн., № 2256 від 27.03.2020 р. на суму 8 935,56 грн., № 2407 від 16.04.2020 р. на суму 20 753,44 грн., № 2408 від 21.04.2020 р. на суму 22 846,42 грн., № 2409 від 23.04.2020 р. на суму 9 523,12 грн., № 2410 від 26.04.2020 р. на суму 8 877,02 грн., № 3220 від 05.05.2020 р. на суму 19 978,60 грн., № 3221 від 05.05.2020 р. на суму 20 289,15 грн., № 3222 від 05.05.2020 р. на суму 17 732,25 грн., № 3776 від 19.05.2020 р. на суму 20 254,40 грн., № 3777 від 19.05.2020 р. на суму 18275,80 грн., № 3778 від 19.05.2020 р. на суму 16 496,80 грн., № 3779 від 26.05.2020 р. на суму 17 835,90 грн., № 3780 від 26.05.2020 р. на суму 19656,50 грн., № 3781 від 26.05.2020 р. на суму 17 507,60 грн., № 3782 від 11.06.2020 р. на суму 16 569,56 грн., № 3783 від 11.06.2020 р. на суму 18 430,44 грн., № 3785 від 17.06.2020 р. на суму 16453,00 грн., № 3786 від 17.06.2020 р. на суму 20 547,00 грн., № 4656 від 30.06.2020 р. на суму 11 400,00 грн., № 4657 від 30.06.2020 р. на суму 8 600 грн., № 4821 від 07.07.2020 р. на суму 15 256,70 грн., № 4822 від 07.07.2020 р. на суму 18 205,30 грн., № 4823 від 07.07.2020 р. на суму 6 538,00 грн., № 5180 від 15.07.2020 р. на суму 20 000,00 грн., № 5465 від 30.07.2020 р. на суму 19 596,00 грн., № 5464 від 30.07.2020 р. на суму 15 404 грн., № 5843 від 13.08.2020 р. на суму 14 950,00 грн., № 5844 від 13.08.2020 р. на суму 10050,00 грн., № 6297 від 31.08.2020 р. на суму 28 059,00 грн., № 6298 від 31.08.2020 р. на суму 18 057,00 грн., № 6299 від 31.08.2020 р. на суму 21 533,00 грн., № 6300 від 31.08.2020 р. на суму 21 351,00 грн., № 6301 від 23.09.2020 р. на суму 31 600,00 грн., № 6302 від 23.09.2020 р. на суму 22 500,00 грн., № 6303 від 23.09.2020 р. на суму 34 900,00 грн., № 6778 від 29.09.2020 р. на суму 37 800,00 грн., № 6779 від 29.09.2020 р. на суму 33 700,00 грн., № 6780 від 29.09.2020 р. на суму 33 500,00 грн., № 6781 від 29.10.2020 р. на суму 35 171,00 грн., № 6782 від 29.10.2020 р. на суму 35 349,00 грн., № 6783 від 29.10.2020 р. на суму 48 403,20 грн., № 6784 від 23.11.2020 р. на суму 106 245,00 грн., .№ 6785 від 23.11.2020 р. на суму 169 780,00 грн., № 6786 від 23.11.2020 р. на суму 148 975,00 грн., № 6788 від 16.12.2020 р. на суму 156 380,00 грн., № 6789 від 16.12.2020 р. на суму 151 620,00 грн., №1 від 10 січня 2021 р. на суму 109 000,00 грн., № 2 від 11 січня 2021 р. на суму 154 965,00 грн., № 3 від 12 січня 2021 р. на суму 145 788,00 грн., № 699 від 27.01.2021 р. на суму 92062,00 грн., № 700 від 27.01.2021 р. на суму 123 379,00 грн., № 701 від 27.01.2021 р. на суму 98 559,00 грн., № 1794 від 30.03.2021 р. на суму 96 248,20 грн., № 1795 від 30.03.2021 р. на суму 113 650,00 грн., № 1796 від 30.03.2021 р. на суму 112 101,80 грн., № 2933 від 29.04.2021 р. на суму 167 010,00 грн., № 2934 від 29.04.2021 р. на суму 128 963,00 грн., № 2935 від 29.04.2021 р. на суму 119 027,00 грн., № 3852 від 30.05.2021 р. на суму 130 090,00 грн., № 3853 від 30.05.2021 р. на суму 114 520,00 грн., № 3854 від 30.05.2021 р. на суму 65390,00 грн., № 5152 від 29.06.2021 р. на суму 111 579,00 грн., № 5151 від 29.06.2021 р. на суму 148 770 грн., № 5153 від 29.06.2021 р. на суму 104 651,00 грн., № 6404 від 29.07.2021 р. на суму 70 600,00 грн., № 6405 від 29.07.2021 р. на суму 132 270,00 грн., № 6406 від 29.07.2021 р. на суму 82 130,00 грн., № 7497 від 31.08.2021 р. на суму 97 860,00 грн., № 7498 від 31.08.2021 р. на суму 32 137,00 грн., № 7496 від 31.08.2021 р. на суму 70  003,00 грн., № 8280 від 22.09.2021 р. на суму 88 248,11 грн., № 8281 від 27.09.2021 р. на суму 94 648,33 грн., № 8282 від 27.09.2021 р. на суму 69 609,77 грн., № 8283 від 30.09.2021 р. на суму 53 731,15 грн., № 8284 від 30.09.2021 р. на суму 67 540,28 грн..
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2022 р. у справі № 904/2393/22 призначено судову почеркознавчу експертизу.  На вирішення судової експертизи поставлено запитання: Чи виконаний підпис у видаткових накладних, наданих ФОП Калініним Станіславом Вікторовичем в графі «Отримав(ла)» Семененко Сюзаною Андріївною?
Згідно платіжної інструкції № 4 від 08.06.2023 р. Позивачем сплачено вартість експертних  досліджень у сумі 12  332,40 грн.
Відповідно до висновку експерта від 12.07.2023 р. № СЕ-19/104-23/2173 8-ПЧ: підписи в графі «Отримав(ла)» видаткових накладних, наданих ФОП Калініним Станіславом Вікторовичем: № 91 від 26 червня 2019 року на суму 29 999,99 грн. (том 3 арк. с. 4), № 161 від 25 листопада 2019 року на суму 35 004, 53 грн. (том 3 арк. с. 12), № 169 від 12 грудня 2019 року на суму 50 004,12 грн. (том 3 арк. с. 13), № 171 від 24 грудня 2019 року на суму 64 982, 90 грн. (том 3 арк. с. 14), № 1438 від 20 січня 2020 року на суму 25 999,75 грн. (том 3 арк. с. 16), № 1446 від 26 січня 2020 року на суму 50 002, 06 грн. (том 3 арк. с. 17), № 1478 від 12 лютого 2020 року на суму 45 000, 83 грн. (том 3 арк. с. 18), № 1491 від 24 лютого 2020 року на суму 56 997,29 грн. (том 3 арк. с. 19), № 1530 від 06 березня 2020 року на суму 5 041,82 грн. (том 3 арк. с. 20), № 1531 від 10 березня 2020 року на суму 5 616,00 грн. (том 3 арк. с. 21), № 1532 від 11 березня 2020 року на суму 4 342,18 грн. (том 3 арк. с. 22), № 3781 від 26 травня 2020 року на суму 17 507,60 грн. (том 3 арк. с. 37), № 3782 від 11 червня 2020 року на суму 16 569,56 грн. (том 3 арк. с. 38), № 3783 від 11 червня 2020 року на суму 18 430,44 грн. (том 3 арк. с. 39), № 3785 від 17 червня 2020 року на суму 16453,00 грн. (том 3 арк. с. 40), № 5843 від 13 серпня 2020 року на суму 14 950,00 грн. (том 3 арк. с. 50), № 5844 від 13 серпня 2020 року на суму 10050,00 грн. (том 3 арк. с. 51), № 6301 від 23 вересня 2020 року на суму 31 600,00 грн. (том 3 арк. с. 56), № 6302 від 23 вересня 2020 року на суму 22 500,00 грн. (том 3 арк. с. 57), № 6303 від 23 вересня 2020 року на суму 34900,00 грн. ( том 3 арк. с. 58 ), № 6778 від 29 вересня 2020 року на суму 37 800,00 грн. ( том 3 арк. с. 59 ), № 6779 від 29 вересня 2020 року на суму 33 700,00 грн. ( том 3 арк. с. 60 ), № 6780 від 29 вересня 2020 року на суму 33 500,00 грн. (том 3 арк. с. 61), № 6781 від 29 жовтня 2020 року на суму 35 171,00 грн. ( том 3 арк. с. 62 ), № 8282 від 27 вересня 2021 року на суму 69 609,77 грн. ( том 3 арк. с. 96 ), № 8283 від 30 вересня 2021 року на суму 53 731,15 грн. ( том 3 арк. с. 97 ), № 8284 від 30 вересня 2021року на суму 67 540,28 грн. ( том 3 арк. с. 98 ) - виконані ймовірно ОСОБА_1 . Вирішити запитання у категоричній формі не надалося можливим за причинами викладеними у дослідницькій частині висновку експерта.
Вирішити запитання в частині: «Чи виконаний підпис в графі «Отримав (ла)» у видаткових накладних наданих ФОП Калініним Станіславом Вікторовичем: № 102 від             03 липня 2019 року на суму 10 000,04 грн. ( том 3. арк. с. 5 ), № 133 від 10 липня 2019 року на суму 46 000,28 грн. ( том 3. арк. с. 6 ), № 118 від 17 серпня 2019 року на суму 20 000,33 грн. ( том 3. арк. с. 7 ), № 125 від 28 серпня 2019 року на суму 40 003,16 грн. ( том 3. арк. с. 8), № 126 від 29 вересня 2019 року на суму 23 000,21 грн. (том 3. арк. с. 9), № 147 від 28 жовтня 2019 року на суму 40 004,10 грн. ( том 3 арк. с. 10 ), № 148 від 13 листопада 2019 року на суму 70 000,34 грн. (том 3 арк. с. 11), № 1430 від 14 січня 2020 року на суму 30 000,07 грн. (том 3 арк. с. 15), № 2255 від 27 березня 2020 року на суму 16 064,44 грн. ( том 3 арк. с. 23 ), № 2256 від 27 березня 2020 року на суму 8 935,56 грн. ( том 3 арк. с. 24 ), № 2407 від 16 квітня 2020 року на суму 20 753,44 грн. ( том 3 арк. с. 25 ), № 2408 від 21 квітня 2020 року на суму 22 846,42 грн. ( том 3 арк, с. 26 ), № 2409 від 23 квітня 2020 року на суму 9 523,12 грн. ( том 3 арк. с. 27 ), № 2410 від 26 квітня 2020 року на суму 8 877,02 грн. ( том 3 арк. с. 28), № 3220 від 05 травня 2020 року на суму 19 978,60 грн. (том 3 арк. с. 29), № 3221 від 05 травня 2020 року на суму 20 289,15 грн. (том 3 арк. с. 30), № 3222 від 05 травня 2020 року на суму 17 732,25 грн. (том 3 арк. с. 31), № 3776 від 19 травня 2020 року нд суму 20 254,40 грн. (том 3 арк. с. 32), № 3777 від 19 травня 2020 року нФсуму 18275,80 грн. (том 3 арк. с. 33), № 3778 від 19 травня 2020 року на суму 16 496,80 грн. (том 3 арк. с. 34), № 3779 від 26 травня 2020 року на суму 17 835,90 грн. (том 3 арк. с. 35), № 3780 від 26 травня 2020 року на суму 19656,50 грн. (том 3 арк. с. 36), № 3786 від 17 червня 2020 року на суму 20 547,00 грн. (том 3 арк. с. 41), № 4656 від 30 червня 2020 року на суму 11 400,00 грн. (том 3 арк. с. 42), №4657 від 30 червня 2020 року на суму 8600 грн. (том 3 арк. с. 43), №4821 від 07 липня 2020 року на суму 15256,70 грн. (том 3 арк. с. 44), № 4822 від 07 липня 2020 року на суму 18 205,30 грн. (том 3 арк. с. 45), № 4823 від 07 липня 2020 року на суму 6 538,00 грн. (том 3 арк. с. 46), № 5180 від 15 липня 2020 року на суму 20 000,00 грн. (том 3 арк. с. 47), № 5465 від 30 липня 2020 року на суму 19 596,00 грн. (том 3 арк. с. 48), №5464 від 30 липня 2020р. на суму 15 404 грн. (том 3 арк. с. 49), №6297 від 31 серпня 2020 року на суму 28 059,00 грн. (том 3 арк. с. 52), № 6298 від 31 серпня 2020 року на суму 18057,00 грн. (том 3 арк. с. 53), № 6299 від 31 серпня 2020 року на суму 21533,00 грн. (том 3 арк. с. 54), № 6300 від 31 серпня 2020 року на суму 21 351,00 грн. (том 3 арк. с. 55), № 6782 від 29 жовтня 2020 року на суму 35349,00 грн. (том 3 арк. с. 63), № 6783 від 29 жовтня 2020 року на суму 48 403,20 грн. (том 3 арк. с. 64), № 6784 від 23 листопада 2020 року на суму 106 245,00 грн. (том 3 арк. с. 65), № 6785 від 23 листопада 2020 року на суму 169 780,00 грн. (том 3 арк. с. 66), № 6786 від 23 листопада 2020 року на суму 148 975,00 грн. (том 3 арк. с. 67), № 6788 від 16 грудня 2020 року на суму 156 380,00 грн. (том 3 арк. с. 68), № 6789 від 16 грудня 2020 року на суму 151 620,00 грн. (том 3 арк. с. 69), №1 від 10 січня 2021 року на суму 109 000,00 грн. (том 3 арк. с.70), № 2 від 11 січня 2021 року на суму 154 965,00 грн. (том 3 арк. с. 71), № 3 від 12 січня 2021 року на суму 145 788,00 грн. (том 3 арк. с. 72), № 699 від 27 січня 2021 року на суму 92062,00 грн. (том 3 арк. с. 73), № 700 від 27 січня 2021 року на суму 123 379,00 грн. (том 3 арк. с. 74), № 701 від 27 січня 2021 року на суму 98 559,00 грн. (том 3 арк. с. 75), № 1794 від ЗО березня 2021 року на суму 96 248,20 грн. (том 3 арк. с. 76), № 1795 від ЗО березня 2021 року на суму 113 650,00 грн. (том 3 арк. с. 77), № 1796 від 30 березня 2021 року на суму 112 101,80 грн. (том 3 арк. с. 78), № 2933 від 29 квітня 2021 року на суму 167 010,00 грн. (том 3 арк. с. 79), № 2934 від 29 квітня 2021 року на суму 128 963,00 грн. (том 3 арк. с. 80), № 2935 від 29 квітня 2021 року на суму 119 027,00 грн. (том 3 арк. с. 81), № 3852 від 30 травня 2021 року на суму 130 090,00 грн. (том 3 арк. с. 82), № 3853 від 30 травня 2021 року на суму 114 520,00 грн. (том 3 арк. с. 83), № 3854 від 30 травня 2021 року на суму 65390,00 грн. (том 3 арк. с. 84), № 5152 29 червня 2021 року на суму 111 579,00 грн. (том 3 арк. с. 85), № 5151 від 29 червня 2021 року на суму 148 770 грн. (том 3 арк. с. 86), № 5153 від 29 червня 2021 року на суму 104 651,00 грн. (том 3 арк. с. 87), № 6404 від 29 липня 2021 року на суму 70 600,00 грн. (том 3 арк. с. 88), № 6405 від 29 липня 2021 року на суму 132 270,00 грн. (том 3 арк. с. 89), № 6406 від 29 липця 2021 року на суму 82 130,00 грн. (том 3 арк. с. 90), № 7497 від 31 серпня 202 f року на суму 97 860,00 грн. (том 3 арк. с. 91), № 7498 від 31 серпня 2021 року на суму 32 137,00 грн. (том 3 арк. с. 92), № 7496 від 31.08.202Іроку на суму 70003 грн. (том 3 арк. с. 93),№ 8280 від 22 вересня 2021 року на суму 88 248,11 грн. (том 3 арк. с. 94),№ 8281 від 27 вересня 2021 року на суму 94 648,33 грн. (том 3 арк. с. 95)» - не надалося можливим за причинами викладеними у дослідницькій частині висновку експерта.
У порядку, передбаченому ст. 13 Закону України «Про судову експертизу», ст. 69 ГПК України, судовий експерт вважає за необхідне вказати, що: рукописні записи «Семененко С. А.» у графі «Отримав(ла)» у видаткових накладних наданих ФОП Калініним Станіславом Вікторовичем: № 1530 від 06.03.2020 р. на суму 5 041,82 грн (том 3. арк. с. 20), № 1531 від 10.03.2020 р. на суму 5 616,00 грн. ( том 3. арк. с. 21), № 1532 від 11.03.2020 р. на суму 4 342,18 грн. (том 3. арк. с. 22), № 8280 від 22.09.2021 р. на суму 88 248,11 грн. (том 3. арк. с. 94), № 8282 від 27.09.2021 р. на суму 69 609,77 грн. ( том 3. арк. с. 96 ), № 8283 від 30.09.2021 р. на суму 53 731,15 грн. ( том 3. арк. с. 97 ), № 8284 від 30.09.2021 р. на суму 67 540,28 грн. ( том 3. арк. с. 98 ) - виконані Семененко Сюзаною Андріївною.
Рукописні записи «Семененко С. А.» у графі «Отримав(ла)» у видаткових накладних наданих ФОП Калініним Станіславом Вікторовичем: № 2933 від 29.04.2021 р. на суму           167 010,00 грн. ( том 3. арк. с. 79 ), № 2934 від 29.04.2021р. на суму 128 963,00 грн. ( том 3. арк. с. 80 ), № 2935 від 29.04.2021 р. на суму  119 027,00 грн. ( том 3. арк. с. 81 ), № 8281 від 27.09.2021 р. на суму 94 648,33 грн. ( том 3. арк. с. 95) - виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8.       Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 
Предметом спору є вимоги Позивача до Відповідача про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 5 203 243 грн. 20 коп..
Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України ).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних ( договірних ) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї норми за наявності ознаки безпідставності такого виконання.
Аналогічні висновки наведені в постановах Верховного Суду від 06.02.2020 р. у справі № 910/13271/18, від 23.04.2019 р. у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 р. у справі № 904/2444/18.
При цьому Верховний Суд неодноразово зазначав, що набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення ст. 1212 ЦК України можна застосовувати  тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.  Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином ( постанови Верховного Суду від 06.02.2020 р. у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 р. у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 р. у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 р. у справі № 904/2444/18 ).
Верховний Суд у постанові від 12.12.2019 р. у справі № 904/5330/18 також зазначив, що встановлення відсутності господарських зобов`язань, які б виникали з правочинів чи інших передбачених законом актів, як на час перерахування коштів, так і на час розгляду справи, свідчить про безпідставність утримання таких коштів та можливість використання правового механізму, установленого статтею 1212 Цивільного кодексу України.
У зазначеній постанові Верховний Суд визнав обґрунтованим висновок про безпідставність утримання грошових коштів Відповідачем за відсутності між ним і Позивачем правовідносин за договором, на який міститься посилання в платіжному дорученні. При цьому Верховний Суд дійшов висновку, що невідповідність інформації, зазначеної у платіжному дорученні, суті операції, щодо якої здійснюється переказ коштів за вказаним розрахунковим документом, є порушенням вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в України в національній валюті та підставою для відповідальності платника, але не може вважатися виконанням зобов`язання, проведеним платником належним чином в іншій господарській (банківській) операції.
Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідність врахування впровадженого Законом України № 132-IX від 20.09.2019 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" стандарту доказування "вірогідності доказів" у господарському процесі. Зокрема, про це йдеться у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 р. у справі № 914/847/19, від 16.02.2021 р. у справі № 927/645/19.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає Позивач та Відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК України).
Таким чином суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Наведені висновки Верховного Суду щодо застосування норм процесуального права мають загальний характер, тому підлягають врахуванню, зокрема, під час розгляду цієї справи.
Водночас зі змісту оскаржуваного рішення суду, апеляційний суд вбачає, що господарський суд при вирішенні спору у певній частині належним чином не врахував висновки Верховного Суду щодо необхідності для правильного застосування положень статей 79, 86 ГПК України співставити надані Позивачем і Відповідачем докази з огляду на їх вірогідність і взаємний зв`язок.
Як зазначалося раніше, Позивач вимагаючи від Відповідача повернення коштів у розмірі 5 203 243 грн. 20 коп., посилається на безпідставність їх перерахування, наголошуючи на відсутність між сторонами будь-яких договірних відносин та поставки товару з боку Відповідача на адресу Позивача.
Суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що надана Відповідачем копія договору поставки товару № 03-01-20  від 03.01.2020 р. ( укладання якого заперечується Позивачем ) не дає підстави вважати, що між сторонами виникли господарські  зобов`язання, оскільки оригінал договору № 03-01-20 від 03.01.2020 р. надано не було.
Відповідно до висновку експерта від 12.07.2023 р. № СЕ-19/104-23/2173 8-ПЧ ( судову почеркознавчу експертизу призначено ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2022 р. у справі № 904/2393/22 ): рукописні записи «Семененко С. А.» у графі «Отримав(ла)» у видаткових накладних наданих ФОП Калініним Станіславом Вікторовичем: № 1530 від 06.03.2020 р. на суму 5 041,82 грн (том 3. арк. с. 20 ), № 1531 від 10.03.2020 р. на суму 5 616,00 грн. ( том 3. арк. с. 21), № 1532 від 11.03.2020 р. на суму              4 342,18 грн. ( том 3. арк. с. 22 ), № 8280 від 22.09.2021 р. на суму 88 248,11 грн. ( том 3. арк. с. 94), № 8282 від 27.09.2021 р. на суму 69 609,77 грн. ( том 3. арк. с. 96 ), № 8283 від 30.09.2021 р. на суму 53 731,15 грн. ( том 3. арк. с. 97 ), № 8284 від 30.09.2021 р. на суму 67 540,28 грн. ( том 3. арк. с. 98 ) - виконані Семененко Сюзаною Андріївною.
Отже, експертом підтверджено підпис Семененко С. А. лише на семи видаткових накладних наданих ФОП Калініним С. В. на загальну суму 294  129,31 грн..
Щодо решти видаткових накладних, то згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/104-23/21738-ПЧ від 12.07.2023 р. встановлені збіжні ознаки суттєві, однак, нечисельні, а обмежений об`єм почеркової інформації, проста будова досліджуваних підписів та значна варіаційність підписів у зразках, не дають можливості виділити комплекс ознак, необхідний для вирішення питання у категоричній фірмі, тому ці ознаки достатні лише для ймовірного висновку про те, що підписи у графі "Отримав(ла)" у видаткових накладних ФОП Калініним Станіславом Вікторовиче.  Дослідження також ускладнилось тим, що за своєю будовою досліджувальні підписи прості, складаються переважно із безлітерних елементів, які мають низьку ідентифікаційну вагомість, та зразки підписів мають значну варіаційність. Експерт робить висновок про йомовірність підпису Позивача та  не  можливість  визначення.
При цьому, у висновку експерта зазначено, що рукописні записи «Семененко С. А.» у графі «Отримав(ла)» у видаткових накладних наданих ФОП Калініним Станіславом Вікторовичем: № 2933 від 29.04.2021 р. на суму 167 010,00 грн. ( том 3. арк. с. 79 ), № 2934 від 29.04.2021 р. на суму 128 963,00 грн. ( том 3. арк. с. 80 ), № 2935 від 29.04.2021 р. на суму  119 027,00 грн. ( том 3. арк. с. 81 ), № 8281 від 27.09.2021 р. на суму 94 648,33 грн. ( том 3. арк. с. 95 ) - виконані не Семененко Сюзаною Андріївною, а іншою особою.
Отже, в підтвердження своїх доводів, Позивачем надані суду докази перерахування грошових коштів на загальну суму 5 203 243,20 грн..
При цьому, Відповідач, заперечуючи проти позову,   наполягав, що відвантажив готової продукції на загальну суму 5 935  676,00 грн., надавши суду копії видаткових накладних, з яких лише на семи видаткових накладних на загальну суму 294  129,31 грн., експертом було підтверджено підпис Семененко С. А.. 
Тобто, Відповідачем підтверджено поставку товару лише на суму суму 294  129,31 грн..
Оцінивши вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом про не доведеність виникнення  між сторонами господарських  зобов`язань на підставі договору, що дає підстави вважати набуття Відповідачем вказаних грошових коштів Позивача без достатньої правової підстави ( безпідставно набуте майно ), та виникнення у Відповідача зобов`язана повернути Позивачеві означені кошти, але не у заявленій Позивачем сумі ( стягнутій за оскаржуваним рішенням суду ), а у сумі 4  909  113,89 грн. ( 5 203 243,20 грн. - 294  129,31 грн. ).
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського в частині стягнення 294  129,31 грн. прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а зазначене рішення суду підлягає зміні, оскільки позов підлягає задоволенню частково.

9.           Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

     У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Відповідно до ст. 236 ГПК України судове  рішення  повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є  рішення,  ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є  рішення,  ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Рішення господарського суду у зміненій частині зазначеним вимогам не відповідає.
Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги  в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Калініна Станіслава Вікторовича підлягає задоволенню частково, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути змінене.

10.     Судові витрати.
Відповідно до п. б ч. 4 ст. 282 ГПК України, у зв`язку зі частковим скасуванням судового акту попередньої інстанції і ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, підлягають новому перерозподілу і судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій.
Відповідно до ч. 4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги Відповідача, судові витрати, понесені Фізичною особою-підприємцемя Калініним С. В. покладаються на обидві сторони пропорційно розміру вимог задоволених апеляційним судом.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Калініна Станіслава Вікторовича задовольнити частково. 

Рішення Господарського суду  Дніпропетровської  області від 29.08.2023 р. у справі № 904/2393/22 змінити, виклавши резолютивну частину у наступній редакції:

“Позов задовольнити  частково.
Стягнути з     фізичної особи - підприємця Калініна Станіслава Вікторовича     на користь     фізичної особи - підприємця Семененко Сюзани Андріївни   – 4 909  113 грн. 89 коп., судовий збір в сумі 73 636 грн. 71 коп., витрати   вартості судової експертизи 11 635 грн. 27 коп., про що видати наказ.
У стягненні - 294  129 грн. 31 коп. відмовити”.

Стягнути з   фізичної особи - підприємця Семененко Сюзани Андріївни  на користь      фізичної особи - підприємця Калініна Станіслава Вікторовича    судовий збір за розгляд апеляційної скарги, в сумі 6 617 грн. 91 коп., про що видати наказ.

Видачу наказів, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити  Господарському суду  Дніпропетровської  області. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право     касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.     

          Повний текст постанови складено  21.02.2024 р.

Головуючийсуддя                                                                    І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                          О.В. Чус

Суддя                                                                                         М.О. Дармін