ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3341/24 Справа № 184/1896/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Томаш В.І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 184/1896/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.
секретар судового засідання - Гладиш К.І.

сторони:
позивач –  ОСОБА_1 , 
відповідач  -  Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області»,

розглянувши  у  відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Покровської міської ради Дніпропетровської області на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2024 року, яке ухвалено суддею Томашем В.І. у місті Покрові Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 04 січня 2024 року, -
       
ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області», третя особа Покровська міська рада Дніпропетровської області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1  є особою з інвалідністю II групи (безстроково) та перебуває на обліку в Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації та на обліку у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області» (для забезпечення калоприймачами) та має право на безоплатне забезпечення необхідними технічними засобами реабілітації (калоприймачами), відповідно до законодавства України та індивідуальної програми реабілітації інваліда. 
На підставі Довідки до Акта огляду МСЕК Серія 12ААБ № 587102 від 06.04.2020 року щодо позивача розроблена Індивідуальна програма реабілітації інваліда № 353, відповідно до якої та з метою технічної компенсації обмеження життєдіяльності йому необхідні вироби медичного призначення (а саме калоприймачі) в кількості 30 штук щомісяця на весь період інвалідності. 
Однак, у відповідь на неодноразові звернення до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області» з проханням забезпечувати позивача калоприймачами в достатній кількості, в порушення вимог нормативно-правових актів України, останній відмовляє у забезпеченні необхідними медичними виробами (калоприймачами) у кількості 30 штук на місяць (щомісячно) мотивуючи свою відмову їх відсутністю та відсутністю фінансування на їх придбання. 
Також, Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області у своїх відповідях на звернення зазначає, що за період з грудня 2021 року по липень 2022 року позивач отримав 4 упаковки (120 шт.) калоприймачів, що явно вказує на значно меншу та недостатню кількість ніж передбачено законодавством. 
Фактично, обов`язок Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області щодо забезпечення інвалідів технічними та іншими засобами є дійсним та безумовним. Відсутність фінансування не може звільняти від обов`язку встановленого ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю». 
Посилаючись на викладене, позивач просив суд: визнати протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області» по забезпеченню виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1301 «Про затвердження Порядку забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших окремих категорій населення медичними виробами та іншими засобами» щодо забезпечення  ОСОБА_2  виробами медичного призначення (калоприймачами) та зобов`язати відповідача забезпечувати позивача необхідними виробами медичного призначення (калоприймачами) у кількості 30 штук щомісяця (відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 353) довічно, оскільки інвалідність встановлена безстроково.
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області» по забезпеченню виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 р. № 1301 «Про затвердження Порядку забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших окремих категорій населення медичними виробами та іншими засобами» щодо забезпечення  ОСОБА_1  виробами медичного призначення (калоприймачами).
Зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико - санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області» забезпечувати ОСОБА_1 необхідними виробами медичного призначення (калоприймачами) у кількості 30 штук щомісяця (відповідно до Індивідуальної програми реабілітації інваліда № 353) довічно, оскільки інвалідність встановлена безстроково.
Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико - санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області» на користь держави  судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
В апеляційній скарзі третя особа Покровська міська рада Дніпропетровської області  просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що діючим законодавством безпосередній обов`язок щодо забезпечення медичними засобами осіб визначених категорій покладено на структурні підрозділи з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, Ради міністрів Автономної Республіки Крим. В даному випадку таким підрозділом є Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Департамент є юридичною особою та одним з головних розпорядників коштів обласного бюджету. Отже, належним відповідачем у цій справі має бути Департамент охорони здоров`я Дніпропетровської обласної адміністрації, а не заклад охорони здоров`я на який покладено лише обов`язок видачі виробів медичного призначення. 
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області», будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду, в судове засідання не з`явилися, наддавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представників третьої особи Покровської міської ради Дніпропетровської області – Хоміка О.В. та Маглиша А.С., які, кожне окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю II групи (безстроково), що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК Серія 12ААБ № 587102, перебуває на обліку у Департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області».
На підставі Довідки до Акта огляду МСЕК Серія 12ААБ № 587102 від 06.04.2020 року, ОСОБА_1 розроблена Індивідуальна програма реабілітації інваліда № 353, відповідно до якої та з метою технічної компенсації обмеження життєдіяльності йому необхідні вироби медичного призначення (а саме калоприймачі) в кількості 30 штук щомісяця на весь період інвалідності.
Рішенням Покровської міської ради від 23.11.2018 року № 21 затверджено міську Програму «Здоров`я Покровчан на 2019-2023 роки» (із змінами) в якій передбачене фінансування на технічні засоби реабілітації та вироби медичного призначення для осіб з інвалідністю за рахунок коштів місцевого бюджету.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є місто Покров Нікопольського району Дніпропетровської області, а тому відповідальним за забезпечення його необхідними технічними засобами є Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області», так як саме даним закладом приймаються на облік особи з інвалідністю, які мають потребу у технічних засобах та медичних виробах. Однак, у відповідь на звернення ОСОБА_1 до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області» з проханням забезпечувати калоприймачами в достатній кількості, останній відмовляє, мотивуючи свою відмову їх відсутністю та відсутністю фінансування на їх придбання.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» державна політика України у сфері реабілітації осіб з інвалідністю забезпечує координованість системи реабілітації, що реалізується через своєчасність, безперервність та комплексність відновлювальних заходів і методик, а також доступність технічних та інших засобів реабілітації і виробів медичного призначення,реабілітаційних послуг, відповідність їх змісту, рівня та обсягу фізичним, розумовим, психічним можливостям і стану здоров`я особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3. 4 ст. 26 ЗУ «Про реабілітацію осіб з інвалідністю» держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, поширює інформацію про таку продукцію.
Технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю є: спеціальні засоби для самообслуговування та догляду; спеціальні засоби для орієнтування, спілкування та обміну інформацією; спеціальні засоби для освіти (включаючи літературу для сліпих) і зайняття трудовою діяльністю; спеціальне фізкультурно-спортивне обладнання і спорядження,спортивний інвентар.
Рішення про забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення приймається медико-соціальними експертними комісіями (лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів - щодо дітей з інвалідністю) на підставі медичних показань і протипоказань, а також соціальних критеріїв.
За медичними показаннями встановлюється необхідність надання особі з інвалідністю технічних та інших засобів реабілітації, виробів медичного призначення, що забезпечують компенсацію або усунення стійких обмежень життєдіяльності особи з інвалідністю.
Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» - фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі Фонду соціального захисту інвалідів, місцевих бюджетів, а також органами місцевого самоврядування за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів.
Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» особам з інвалідністю і дітям з інвалідністю надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо), а також автомобілі, крісла колісні з електроприводом - за наявності відповідного медичного висновку.
Відповідно до ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та з метою виконання вимог цього закону, Постановою КМУ від 03.12.2009 №1301 затверджено Порядок забезпечення інвалідів та дітей інвалідів технічними та іншими засобами, який визначає механізм безоплатного забезпечення інвалідів технічними засобами в тому числі (калоприймачами). 
Згідно пункту 3 цього Порядку забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними засобами здійснюється на підставі медичного висновку за рахунок та в межах коштів державного та місцевих бюджетів, передбачених на зазначену мету. Потребу у забезпеченні технічними засобами (крім зубопротезування) визначають: інвалідів - медико-соціальні експертні комісії з оформленням індивідуальної програми реабілітації (пункт 5).
Згідно положень п. 6 зазначеного Порядку Облік інвалідів і дітей-інвалідів, які мають право на безоплатне забезпечення технічними засобами (далі - облік), ведуть управління охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, Міністерство охорони здоров`я Автономної Республіки Крим (далі - територіальні органи охорони здоров`я) за зареєстрованим місцем проживання осіб, тримання під вартою або відбування кримінального покарання.
Також п.16 цього Порядку встановлено, що територіальні органи охорони здоров`я забезпечують технічними засобами особу з інвалідністю, зокрема, через заклади охорони здоров`я, перелік яких затверджується наказом територіальних органів охорони здоров`я.
Відповідно до ст.10 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі Фонду соціального захисту інвалідів, місцевих бюджетів, а також органами місцевого самоврядування за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів.
В разі додержання механізму, передбаченого постановою КМУ від 03.12.2009 №1301, безоплатного забезпечення інвалідів технічними засобами для якнайбільшої компенсації функцій ушкоджених органів, з метою медичної та соціальної реабілітації інвалідів з вираженими порушеннями функцій органів та систем, технічні та інші засоби реабілітації надаються безоплатно особам з інвалідністю на підставі індивідуальної програми реабілітації.
Згідно ст.11 ЗУ «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених нормативно-правовими актами створюють умови для забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, виходячи з їх потреб та відповідно до рекомендацій медико-соціальних експертних комісій (лікарсько-консультативних комісій лікувально-профілактичних закладів), технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, спеціальним автотранспортом та реабілітаційними послугами.
Відповідно до пункту 3 постанови КМУ від 28.02.2002 №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» установа незалежно від того, чи веде вона бухгалтерський облік самостійно, чи обслуговується централізованою бухгалтерією, для забезпечення своєї діяльності складає індивідуальні кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, зведення показників спеціального фонду кошторису за кожною виконуваною нею бюджетною програмою (функцією), а вищі навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоров`я також - індивідуальні плани використання бюджетних коштів та індивідуальні помісячні плани використання бюджетних коштів.
Повноваження виконавчих органів місцевого самоврядування у сфері охорони здоров`я визначені ст.32 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, а саме управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення; організація медичного обслуговування та харчування у закладах освіти, культури, фізкультури і спорту, оздоровчих закладах, які належать територіальним громадам або передані їм; та делеговані повноваження: забезпечення в межах наданих повноважень доступності і безоплатності освіти і медичного обслуговування на відповідній території, можливості отримання освіти державною мовою, а в межах території, на якій поширена регіональна мова, - цією регіональною мовою або мовою меншини згідно з нормами статті 20 Закону України "Про засади державної мовної політики"; забезпечення відповідно до Закону розвитку всіх видів освіти і медичного обслуговування, розвитку і вдосконалення мережі освітніх і лікувальних закладів усіх форм власності, фізичної культури і спорту, визначення потреби та формування замовлень на кадри для цих закладів, укладення договорів на підготовку спеціалістів, організація роботи щодо удосконалення кваліфікації кадрів, залучення роботодавців до надання місць для проходження виробничої практики учнями професійно-технічних навчальних закладів; забезпечення відповідно до законодавства пільгових категорій населення лікарськими засобами та виробами медичного призначення; внесення пропозицій до відповідних органів про ліцензування індивідуальної підприємницької діяльності у сфері охорони здоров`я.
Розпорядники нижчого рівня самостійно здійснюють витрати в межах затверджених планів асигнувань у кошторисах, виходячи з потреби у забезпеченні пріоритетних заходів та з урахуванням необхідних платежів.
Відповідно до форми лімітної довідки виділяються видатки споживання в цілому, з них: на оплату праці та оплату комунальних послуг та енергоносіїв; видатки розвитку; повернення кредитів до бюджету; надання кредитів із бюджету.
Таким чином, слід зазначити, що питання забезпечення виробами медичного призначення інвалідів в межах затвердженого бюджету вирішується безпосередньо відповідними закладами охорони здоров`я, а не Департаментом охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, як на тому наполягає Покровська міська рада Дніпропетровської області, тобто відповідач у справі є належним.
З матеріалів справи вбачається, що в результаті звернення позивача, останній був поставлений відповідачем Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області» на облік як особа, яка потребує забезпечення технічних засобів, та за період з грудня 2021 року по липень 2022 року позивач отримав 4 упаковки (120 шт.) калоприймачів. 
У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначав, що, з метою гарантованого забезпечення позивача необхідними виробами медичного призначення (калоприймачами) Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області», на виконання вимог Постанови КМУ від 03 грудня 2009 року №1301 «Про затвердження Порядку забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, інших окремих категорій населення медичними виробами та іншими засобами», був направлений лист від 17.04.2023 року за №834 директору Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації, в якому ставилося питання про необхідність ініціювання Департаментом виділення коштів з обласного бюджету в сумі 451,2 тис. грн. до кінця 2023 року для забезпечення стомованих хворих калоприймачами та памперсами, оскільки за рахунок коштів міського бюджету, згідно міської програми «Здоров`я Покровчан на період до 2023 року», затвердженої рішенням Покровської міської ради від 17.12.2020 року, забезпечення хворих на 100% неможливо. 
Тобто, фактичною підставою відсутності забезпечення позивача у справі необхідними йому засобами медичного призначення стала відсутність фінансування.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції в цій справі правильно вказав, що саме Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги Покровської міської ради Дніпропетровської області» є органом, який має забезпечувати позивача відповідними медичними засобами, адже питання забезпечення виробами медичного призначення осіб з інвалідністю в межах затвердженого бюджету вирішується безпосередньо відповідними закладами охорони здоров`я.
Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Покровської міської ради Дніпропетровської області - залишити без задоволення.
Рішення  Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 03 січня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 26 березня 2024 року.

Головуючий: 

Судді: