ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року 
м. Київ
справа № 560/1216/23
адміністративне провадження № К/990/31928/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Прокопенка О.Б., Радишевської О.Р.,
розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції справу
за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року (суддя-доповідач Мацький Є.М., судді Залімський І.Г., Сушко О.О.),
У С Т А Н О В И В:
I. Суть спору
1. У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо неповного нарахування і невиплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова Кабінету Міністрів України №168) та зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити йому з 24 лютого 2022 року додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 у розмірі 100  000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Від початку введення воєнного стану в Україні він бере безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджується довідками, виданими йому військовою частиною НОМЕР_2 . У зв`язку з цим, на думку позивача, він має право на отримання збільшеної до 100  000 гривень додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, яку відповідач йому протиправно не виплачує.
ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року відмовлено в задоволенні позову.
4. Суд першої інстанції виходив з того, що підставою видачі військовою частиною НОМЕР_3 II довідок позивачу від 20.05.2022 №313/УОС/1476д і від 08.06.2022 №313/УОС/2565д вказані документи за 2021 рік, тому ці довідки не можуть бути доказом безпосередньої участі позивача у бойових діях за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року.
5. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про задоволення позову: визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року із розрахунку до 100  000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату       ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року із розрахунку до 100  000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням проведених виплат за цей період.
6. Протилежне рішення по суті позовних вимог суд апеляційної інстанції мотивував тим, що довідки військової частини НОМЕР_3 II від 20.05.2022 №313/УОС/1476д і від 08.06.2022 №313/УОС/2565д за формою і змістом відповідають вимогам Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, у тому числі щодо підстав їх видачі, тому позивач має право на отримання збільшеної до 100  000 грн суми додаткової винагороди за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року, який підтверджений указаними довідками.
III. Провадження в суді касаційної інстанції
7. У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати прийняту ним постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
8. За доводами відповідача, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд апеляційної інстанції неправильно застосував у спірних правовідносинах пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 у системному зв`язку із приписами Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, окремих доручень Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529 (що діяли до 01 червня 2022 року та втратили чинність на підставі окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29), Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124, та Методичних рекомендацій щодо заходів з організації документального підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, затверджених начальником Генерального штабу Збройних Сил України 18.05.2022, з аналізу яких убачається, що відсутність належного документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є підставою для відмови у виплаті йому додаткової винагороди у збільшеному до 100  000 грн розмірі. При цьому відповідач послався на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування відповідних норм у подібних правовідносинах.
9. Позивач не подав відзиву на касаційну скаргу.
10. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів виходить з такого.
IV. Встановлені судами фактичні обставини справи
11. ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
12. Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 10.01.2023 №142 позивачу виплачено додаткову винагороду згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168 у таких розмірах: за лютий 2022 року - 0,00 грн, за березень 2022 року - 29550,69 грн, за квітень 2022 року - 5806,45 грн, за травень 2022 року - жовтень 2022 року - по 30000,00 грн щомісяця, за листопад 2022 року - 24000,00 грн.
V. Позиція Верховного Суду
13. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
14. У частині другій статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
15. Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
16. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
17. Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).
18. За змістом пункту 2 Порядку №260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги).
19. У пункті 8 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
20. На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
21. Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 в абзаці першому пункту 1 постанови №168 слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць".
22. В решті зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, у 2022 році не змінювався.
23. Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100  000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
24. Відповідно до пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України №168, доповненого згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, яка підлягала застосуванню з 24 лютого 2022 року, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
25. До матеріалів справи долучені завірені належним чином копії телеграм від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529 та копію окремого доручення від 23.06.2022 №912/з/29, якими до відома органів військового управління, з`єднань, військових частин тощо доведені рішення Міністра оборони України, прийняті з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 (а.с. 31-33, 34, 38-39, 40-44).
26. Так, телеграмою від 07.03.2022 №248/1217 Міністр оборони України довів до відома, зокрема, командирів (начальників) військових частин, вимогу щодо виплати військовослужбовцям Збройних Сил України за періоди безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), визначених рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України, додаткової винагороди в розмірі 100  000 гривень у розрахунку на місяць (пропорційно часу участі у таких діях та заходах).
27. У пункті 2.1 цієї телеграми зазначено, що порядок документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України 06.03.2022 (додається, далі - Порядок).
28. Пунктом 4 вказаної телеграми встановлено, що командири військових частин, до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин, щомісяця не пізніше 25 березня і в подальшому щомісячно до 5 числа повідомляють військові частини за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях за минулий місяць.
29. Згідно з Порядком, затвердженим Головнокомандувачем Збройних Сил України 06.03.2022, для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил України у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів можуть використовуватися такі документи: 
-          бойовий наказ (бойове розпорядження); 
-          наказ (по стройовій частині); 
-          журнал бойових дій (вахтовий журнал), журнал ведення оперативної обстановки;
-          список особового складу, який залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань.
Крім цього, можуть використовуватися такі документи (за наявності): 
-          бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове); 
-          рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань; 
-          книга служби нарядів та подій, що відбувалися; 
-          постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), на який було здійснено збройний напад.
30. У телеграмі Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 був визначений перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».
31. Абзацом третім пункту 3 цієї телеграми наказано здійснювати документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах на підставі таких документів: 
-          бойовий наказ (бойове розпорядження); 
-          журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
-          рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.
32. Крім того, абзацом четвертим пункту 3 і пунктом 4 телеграми від 25.03.2022 №248/1298 на командирів військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), покладено обов`язок надавати довідки про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах та щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми.
33. Телеграмою Міністра оборони України від 18.04.2022 №248/1529 пункт 4 телеграми від 25.03.2022 №248/1298 і додаток №1 до неї викладено в новій редакції та, зокрема, деталізовано, що в підставах про видання довідки (додаток №1) необхідно обов`язково зазначати документи, визначені абзацами третім або четвертим та абзацом п`ятим пункту 3 телеграми від 25.03.2022 №248/1298.
34. 23.06.2022 Міністр оборони України видав окреме доручення №912/з/29, яке підлягало застосуванню з 01.06.2022, тоді як попередні телеграми Міністра оборони України наказано вважати такими, що з 01.06.2022 не застосовуються (пункти 13, 14 окремого доручення).
35. У пункті 1 вказаного окремого доручення розширено перелік бойових завдань і заходів, які підпадають під поняття «безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів».
36. Водночас визначений в абзацах третьому і четвертому пункту 3 окремого доручення перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців, у тому числі відряджених, у бойових діях або заходах, залишився таким самим, як у телеграмі Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298.
37. Аналогічним залишився й обов`язок керівників органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирів військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення (абзац перший пункту 4 окремого доручення).
38. Алгоритм дій посадових осіб щодо документування безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах наочно розкритий у Методичних рекомендаціях щодо заходів з організації документального підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, які затверджені начальником Генерального штабу Збройних Сил України 18.05.2022 (далі - Методичні рекомендації) та засвідчена копія яких приєднана до матеріалів справи (а.с. 35-37).
39. У вступі до Методичних рекомендацій зазначено, що ці рекомендації визначають механізм дій посадових осіб під час заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, передбачених пунктом 1 рішення Міністра оборони України, доведеного телеграмою від 25.03.2022 №248/1298, а їхнє застосування сприятиме забезпеченню своєчасної виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168.
40. Відповідно до Методичних рекомендацій документальне підтвердження (оформлення) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях схематично здійснюється в такому порядку: 
1)  після отримання військовою частиною бойового розпорядження вищого штабу про передачу її в підпорядкування створеного угрупування військ та висування у район виконання бойових завдань: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, готує проєкт наказу по стройовій частині щодо вибуття особового складу, який залучено до виконання бойового завдання; командир підрозділу подає рапорт про особових склад підрозділу, який буде виконувати отримане завдання; начальник штабу робить відповідний запис у журналі ведення бойових дій та готує проєкт бойового наказу; командир частини видає бойовий наказ (бойове розпорядження) щодо сил і засобів та порядку виконання поставлених завдань;
2)  після прибуття визначених підрозділів до району ведення бойових дій та початку виконання бойових завдань: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, готує проєкти наказів по стройовій частині щодо прибуття в район виконання завдань визначеного особового складу; командир підрозділу виконує бойові завдання та подає рапорти (донесення, звіти) про результати виконання бойових завдань; начальник штабу робить відповідні записи у журналі ведення бойових дій; командир частини видає бойові розпорядження щодо виконання бойових завдань;
3)  під час здійснення військовою частиною заходів з організації виплати додаткової винагороди за минулий місяць: посадова особа, що відповідає за облік особового складу, перевіряє, зокрема, наявність документальних підстав для видачі довідок про безпосередню участь у бойових діях військовослужбовців приданого підрозділу іншої військової частини та готує проєкти відповідних довідок за формою, визначеною додатком 1 до рішення Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298; начальник штабу підписує відповідні довідки; командир частини підписує наказ про виплату додаткової винагороди підпорядкованому особовому складу.
41. Отже, виплата відрядженому військовослужбовцю Збройних Сил України додаткової винагороди в розмірі до 100  000 гривень на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, здійснюється за місцем перебування військовослужбовця на грошовому забезпеченні (за місцем штатної служби військовослужбовця) за умови документального підтвердження військовою частиною (установою), до якої відряджений військовослужбовець, безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах та повідомлення нею про це у встановленому порядку військової частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовця.
42. При цьому, якщо в першій телеграмі Міністра оборони України від 07.03.2022 №248/1217 перелік документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, був визначений альтернативно й передбачав можливість використання з цієї метою насамперед таких документів як бойовий наказ (бойове розпорядження), наказ (по стройовій частині) і журнал бойових дій, а рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця у бойових діях або виконанні бойових (спеціальних) завдань - в разі його наявності, то в наступних розпорядчих документах Міністра оборони України, починаючи з 25 березня 2022 року, перелік відповідних документів визначений імперативно та має обов`язково включати: бойовий наказ (бойове розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад) та рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.
43. Як убачається з матеріалів справи, до позовної заяви позивач додав дві довідки, видані йому військовою частиною НОМЕР_3 II: від 20.05.2022 №313/УОС/1476д про те, що старший сержант ОСОБА_1 , який проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 24 лютого до 28 лютого 2022 року, з 01 березня до 31 березня 2022 року, з 01 квітня до 30 квітня 2022 року, та від 08.06.2022 №313/УОС/2565д - про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 01 травня до 31 травня 2022 року.
44. Підставами видачі обох довідок зазначено наказ Командувача об`єднаних сил №160/дск від 26.06.2021, наказ Командувача об`єднаних сил №45/дск від 09.03.2022, бойове розпорядження об`єднаного командного пункту операції об`єднаних сил від 02.07.2021 №Р-339т, журнал ведення бойових дій зведеного ремонтно-відновлювального батальну військової частини НОМЕР_4 від 18.05.2021 №891.
45. Надаючи оцінку вказаним довідкам, суд першої інстанції вважав їх неналежними доказами безпосередньої участі позивача у бойових діях у період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, зважаючи на те, що підставою видачі цих довідок є наказ за 2021 рік.
46. Натомість суд апеляційної інстанції виходив з того, що зазначені довідки видані відповідно до вимог окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, за формою відповідають додатку №1 до цього доручення, а в підставах видачі цих довідок зазначені документи, визначені абзацами 3, 4 та 5 пункту 3 цього доручення.
47. Колегія суддів не погоджується з висновками судів обох інстанцій, оскільки вони не ґрунтуються на повному і всебічному встановленні обставин справи та їх належній правовій оцінці.
48. Так, при вирішенні цієї справи суди попередніх інстанцій достеменно встановили лише обставини проходження позивачем служби у військовій частині НОМЕР_1 та щодо сум виплаченої йому додаткової винагороди з лютого по листопад 2022 року.
49. Водночас, незважаючи на позовні вимоги, які стосувалися виплати позивачу додаткової винагороди з 24 лютого 2022 року без визначення кінцевої дати, подані позивачем докази, що охоплювали період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, та заперечення відповідача щодо наявності підстав для виплати позивачу вказаної винагороди за час його відрядження до іншої військової частини, суди попередніх інстанцій не встановили, у який період часу та до якої військової частини         ОСОБА_1 був відряджений з початку введення воєнного стану в Україні, а також якими обставинами позивач обґрунтовував позовні вимоги про виплату йому додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць за період з 01 червня 2022 року по дату звернення до суду (25 січня 2023 року). Фактично судові рішення про відмову в задоволенні позову за період з 01 червня 2022 року по 25 січня 2023 року нічим не обґрунтовані.
50. Надаючи оцінку поданим позивачем до суду довідкам військової частини НОМЕР_2 на предмет їх належності, допустимості, достовірності і достатності для підтвердження обставин безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у період з 24 лютого по 31 травня 2022 року, суди обох інстанцій не дослідили й не з`ясували змісту документів, зазначених підставою видачі цих довідок.
51. З огляду на те, що жодна зі сторін у справі не подала до суду вказані документи (витяги з них), суди, з урахуванням принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, наведеного у частині четвертій статті 9, та вимог частини четвертої статті 77, статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), мали вжити визначені законом заходи, необхідні для з`ясування відповідних обставин, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
52. Без дослідження наказу Командувача об`єднаних сил №160/дск від 26.06.2021, наказу Командувача об`єднаних сил №45/дск від 09.03.2022, бойового розпорядження об`єднаного командного пункту операції об`єднаних сил від 02.07.2021 №Р-339т, журналу ведення бойових дій зведеного ремонтно-відновлювального батальну військової частини НОМЕР_4 від 18.05.2021 №891 протилежні висновки судів щодо підтвердження/не підтвердження цими документами обставин безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у період з 24 лютого по 31 травня 2022 року та кількості днів такої участі є однаково необґрунтованими.
53. При цьому, перевіряючи зміст і форму наданих позивачем довідок від 20.05.2022 і від 08.06.2022 на відповідність їх вимогам окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29 суди не мотивували застосування саме цього розпорядчого акта Міністра оборони України для перевірки правильності виданих раніше за нього довідок та підтвердження відповідних обставин до дати, з якої вказане окреме доручення підлягало застосуванню, зокрема, за період з 24 лютого по 25 березня 2022 року, коли перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах відрізнявся від подібного переліку, встановленого після 25 березня 2022 року.
54. Суди попередніх інстанцій не дали також оцінки аргументам відповідача щодо неповідомлення його військовою частиною НОМЕР_2 у встановленому порядку про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або заходах, а також про ненадання військовою частиною НОМЕР_3 II відповіді на лист військової частини НОМЕР_1 від 30.03.2022 №868/164 з проханням надати виправлені довідки, передбачені додатком №1 до телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298. 
55. Ні суд першої, ні суд апеляційної інстанції не перевірили зазначені доводи відповідача, не з`ясували причини, з яких довідки про безпосередню участь позивача у бойових діях були видані на його вимогу, проте не направлялися за місцем його штатної служби, та не обговорили питання про залучення військової частини НОМЕР_2 до участі у справі задля з`ясування вказаних обставин, необхідних для правильного вирішення цієї справи.
56. Не звернули суди уваги й на зміст наданих позивачу довідок у частині кількості днів його безпосередньої участі у бойових діях, що становили всі дні за період 24 лютого по 31 травня 2022 року, хоча, виходячи з Методичних рекомендацій та зразків відповідних довідок (додатки до телеграм Міністра оборони України від 25.03.2022 №248/1298 і від 18.04.2022 №248/1529 та окремого доручення від 23.06.2022 №912/з/29), посадові особи військової частини окремо документують кожне виконане військовослужбовцем бойове завдання і строк його виконання, що мало змусити суди попередніх інстанцій поставити під сумнів можливість безперервного виконання позивачем бойових завдань з 24 лютого по 31 травня 2022 року, так само як і можливість підтвердження одними й тими самими документами безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах протягом усіх днів відповідного періоду.
57. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
58. Неповне встановлення судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи, що мають істотне значення для її правильного вирішення, в силу вимог статті 353 КАС України, є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.
2. Скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 липня 2023 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2023 року, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
Суддя-доповідач                                                                       С.А. Уханенко

Судді:                                                                                           О.Б. Прокопенко

                                                                                          О.Р. Радишевська