ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 680/319/23
Провадження № 33/4820/25/24
Суддя Хмельницького апеляційного суду Топчій Т.В., розглянувши у відкритому засіданні в місті Хмельницькому з участю секретаря Антала Є.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника – адвоката Солов`я О.В. апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 18вересня 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ПП «Б/у технік», жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

За постановою суду встановлено, що 22 травня 2023 року о 09 годині 13 хвилин в смт. Нова Ушиця по вул. Кольчака, 10, ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

        В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити.
Свої вимоги аргументує тим, що постанова суду прийнята з грубим порушенням норм процесуального права, докази, що містяться у матеріалах справи не відповідають фактичним обставинам справи.
Вказує, що 13.06.2023 після дослідження доказів у судовому засіданні, встановивши відсутність підтвердження його вини, суд повернув матеріали сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського районного управління Національної поліції України у Хмельницькій області, оскільки не дотримано вимог закону, так як відеозапис не містить події адміністративного правопорушення. Після повторного надходження адміністративних матеріалів, суд 29 червня 2023 року виніс аналогічну постанову. Проте нормами КУпАП не передбачене винесення даних постанов судом. Крім цього, такими постановами суд обмежив право ОСОБА_1 на їх оскарження.
Звертає увагу суду на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння під час зупинки транспортного засобу, щоб надало працівникам поліції право вимагати проведення огляду на стан сп`яніння. А саме із відеозапису не вбачається порушення координації рухів, мови тремтіння пальців рук, зміни забарвлення шкіри обличчя, або будь-якої іншої поведінки, яка б не відповідала обстановці. 
Зазначає, що працівники поліції безпідставно вимагали від нього проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушили вимоги п.п.2, 3 Інструкції, що залишилось поза увагою суду.
Наголошує апелянт і на тому, що працівником поліції відеозапис припинено о 08 год. 56 хв., а відновлено лише о 09 год. 28 хв., після припинення відеозапису, перед початком складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення водій неодноразово просив надати можливість пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі м. Дунаївці проте працівниками поліції у цьому було відмовлено
Крім того, направлення на огляд водія в присутності ОСОБА_1 не складалося, а складалося без його участі, в якому міститься неправдива інформація про те, що його було доставлено до медичного закладу де він відмовився від проходження огляду.
На думку апелянта, відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч..1 ст.130 КУпАпП.

Позиції учасників апеляційного провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Соловей О.В. підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав, викладених у ній.

              Мотиви суду

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, врахувавши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.
Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серіїї ААБ №165550 від 22.05.2023 року, ОСОБА_1 22 травня 2023 року о 09 годині 13 хвилин в смт. Нова Ушиця по вул. Кольчака, 10, ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Megane Scenic, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі водій відмовився.
Винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, зокрема:
-  протоколом про адміністративне правопорушення серіїї ААБ №165550 від 22.05.2023 року в якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення (а.с.1); 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager 6810 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук (а.с.3);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 22.05.2023 року, згідно якого ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с.4);
- відеозаписів із нагрудних камер поліцейських, що додані на диску до протоколу про адміністративне правопорушення серіїї ААБ №165550 від 22.05.2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в лікарні відмовився (а.с.13). 
Наведені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Апеляційний суд вважає, що давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст.252 КУпАП, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. 
Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що нормами КУпАП не передбачене винесення судом постанов про повернення адміністративних матеріалів для належного оформлення до відповідного органу, оскільки винесення такої постанови узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якою було визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення. Така сама позиція була висловлена й у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення». 
З матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції додали до матеріалів провадження диск з відеозаписом, який суд не міг з технічних причин переглянути, хоча посилання на відеозапис фіксації події правопорушення містилося у протоколі про адміністративне правопорушення. Апеляційний суд вважає, що суддя на законних підставах повертав адміністративні матеріали щодо ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КупАП до Сектору поліцейської діяльності №1 відділення поліції №2 Кам`янець-Подільського РУП в Хмельницькій області для належного оформлення.
Апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 було позбавлено права оскаржити такі постанови суду апеляційний суд відкидає і не вважає такі обставини порушенням права на захист. Виходячи зі змісту ст.284 ч.1 КУпАП  в апеляційному порядку може бути оскаржена лише постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, винесення якої передбачене цією нормою, тобто постанови за результатом розгляду справи по суті, правом на апеляційне оскарження сторона захисту скористалася. Оскарження в судовому порядку інших постанови суду у справах про адміністративні правопорушення, КУпАП не передбачено. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що із відеозапису не вбачається порушення координації рухів, мови тремтіння пальців рук, зміни забарвлення шкіри обличчя, або будь-якої іншої поведінки, яка б не відповідала обстановці, тому працівники поліції безпідставно вимагали від нього проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
З наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що працівник поліції висловлював законні вимоги до ОСОБА_1 , а саме: пред`явити посвідчення водія, документи на транспортний засіб, роз`яснили причину зупинки транспортного засобу під його керуванням а пізніше, у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.
ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, а тому працівники поліції правомірно склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Отже, судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130ч. 1КУпАП. 
Посилання апелянта на те, що направлення на огляд водія в присутності  ОСОБА_1  не складалося, а складалося без його участі, в якому міститься неправдива інформація про його доставлення до медичного закладу де він відмовився від проходження огляду необґрунтованими, оскількив даному направленні чітко вказано, що ОСОБА_1 від огляду відмовився. Крім того, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі зафіксована працівниками поліції на боді-камеру, що підтверджується записом, доданим до матеріалів справи.
Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними та необґрунтованими, а тому не беруться до уваги та не можуть бути підставою для зміни чи скасування постанови суду.
Апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений в порядку ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст.256 КУпАП,щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, повністю узгоджується з даними, які містяться на відеозаписах. Порушень вимог ст.256 КУпАП не встановлено, а відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.
Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Отже, судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАПу виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, відповідає положенням ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і відповідає відомостям характеризуючим особу правопорушника.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає,що постанова суду є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
       Постанову Новоушицького районного суду Хмельницької області від 12 вересня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною, набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя: