У Х В А Л А
23 січня 2024 року
м. Київ
справа № 509/2196/15-ц
провадження № 61-13288св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В.,                   Коротуна В. М.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є сумісною власністю подружжя та за зустрічним позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області в складі судді Бочарова В. А. від 25 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду в складі колегії суддів: Дришлюка А. І.,                  Драгомерецького М. М., Громіка Р. Д. від 27 березня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням уточнення, просила суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 316,4 кв.м, в тому числі ділянка під особисте користування під належними будівлями і спорудами, прилеглі до них і не зайняті під забудовами; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину транспортних засобів: напівпричіп SCHMITZ SPR27, державний знак НОМЕР_1 ; напівпричіп SCHMITZ SPR24, державний знак НОМЕР_2 ; напівпричіп SCHMITZ SCS24, державний знак НОМЕР_3 ; напівпричіп 99982, державний знак НОМЕР_4 ; напівпричіп BURG, державний знак НОМЕР_5 ; сідловий тягач DAF, державний знак НОМЕР_6 ; сідловий тягач VOLVO F12, державний знак НОМЕР_7 ; сідловий тягач VOLVO F12, державний знак НОМЕР_8 .
У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив суд: визнати 1/2 частину станції технічного обслуговування, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 241 кв.м та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; здійснити поділ спільного майна подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/4 частину станції технічного обслуговування, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 241,9 кв.м; визнати за ОСОБА_1 права власності на 1/4 частину станції технічного обслуговування, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 241,9 кв.м; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_3 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 компенсацію вартості відчуженого без його згоди та не в інтересах сім`ї майна, а саме половини вартості відчужених транспортних засобів LEXUS LX, д/н НОМЕР_9 , LANDCRUISER, д/н НОМЕР_10 , RENAULT 340Т1, що становить 526 110,00 грн.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від                                    25 листопада 2020 року, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 27 березня 2023 року, первісний позов                                     ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: в житловому будинку                    (літ. «А-2»): тамбур «1-1», пл. 1,2 кв.м, кухню «1-2», пл. 18,7 кв.м, коридор                   «1-3», пл. 21,7 кв.м, прихожу «1-7», пл. 7,7 кв.м, коридор «1-8», пл. 13,0 кв.м, ванну «1-9», пл. 9,6 кв.м, житлову «1-10», пл. 24,6 кв.м, частину гардеробної «1-11», пл. 4,1 кв.м; в мансарді (літ. «А»): сходову «1-14», пл. 5,4 кв.м, частину кімнати відпочинку «1-15», пл. 46,8 кв.м, ганок (літ. «а»), яму вигрібну «№1», каналізацію «№7», частину вимощення «І», площею 25,5 кв.м; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 316,4 кв.м, в тому числі ділянка під особисте користування під належними будівлями і спорудами, прилеглі до них і не зайняті під забудовами.
В задоволенні решти позовних вимог первісного позову відмовлено.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Лук`ян С. Г. 11 вересня 2023 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 листопада 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 березня 2023 року, та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.
Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 17 червня 2020 року в справі № 539/3465/17, від 15 квітня 2020 року в справі                               № 307/3957/14-ц, від 20 травня 2020 року в справі № 466/6705/14-ц, від                   17 червня 2020 року в справі № 363/86/15-ц, від 28 жовтня 2020 року в справі № 2114/2-3819/11, від 18 листопада 2020 року в справі                                           № 569/8906/15-ц, від 05 квітня 2022 року в справі № 405/6337/17, від                         22 вересня 2021 року в справі № 587/1186/18, від 03 лютого 2021 року в справі № 630/637/17, від 02 грудня 2020 року в справі № 2-3892/07, від                     04 липня 2018 року в справі № 584/1319/16-ц, від 21 травня 2020 року в справі № 375/1429/17, від 13 липня 2020 року в справі №570/4234/16-ц, від 06 листопада 2019 року в справі № 203/304/17, від 12 грудня 2019 року в справі № 466/3769/16-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від                18 грудня 2019 року в справі № 200/22329/14-ц та постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2020 року в справі № 307/3957/14-ц, від 04 грудні 2013 року в справі № 6-130с13, від 08 червня 2016 року в справі                                      № 6-3089цс15, від 23 вересня 2015 року в справі № 6-258цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Також заявник посилається на порушення судами норм процесуального права, а суд не дослідив зібрані у справі докази, суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389, пункт 1, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті  34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,-
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є сумісною власністю подружжя та за зустрічним позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 листопада                    2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 27 березня                     2023 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	М. Є. Червинська	
 	Є. В. Коротенко	
 	В. М. Коротун