ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/116/13-ц  Номер провадження 22-ц/814/1027/24	Головуючий у 1-й інстанції Харченко  В.Ф.  Доповідач ап. інст. Лобов О. А.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Лобов О.А.
судді: Дорош А.І., Триголов В.М.
за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Українець Ольги Борисівни, представника ОСОБА_1 , на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2023 року (час ухвалення судового рішення  не зазначений, дата виготовлення повного текста судового рішення – 17 жовтня 2023 року) у справі за скаргою адвоката Українець Ольги Борисівни, представника ОСОБА_1 , на рішення державного виконавця Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Чекальського Сергія Броніславовича,
заінтересована особа: ОСОБА_2 , 
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в:

У жовтні 2023 року адвокат Українець О.Б., представник ОСОБА_1 , звернулась до суду із скаргою, просила:
визнати протиправними дії державного виконавця Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Чекальського С.Б. щодо встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами шляхом вилучення посвідчення водія до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;
визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Чекальського С.Б. від 10.09.2018 у виконавчому провадженні № 37238600 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.
В обґрунтування вимог скарги вказувала, що рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 04.03.2013, справа № 547/116/13-ц, з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина сторін у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 28.01.20213 і до повноліття дитини. 
27.03.2013 відкрито виконавче провадження №37238600 щодо примусового виконання вказаного рішення суду.
Постановою від 10.09.2018 у ВП № 37238600 начальник Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Чекальський С.Б. встановив тимчасове обмеження скаржника у праві керування транспортними засобами шляхом вилучення посвідчення водія до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. 
ОСОБА_1 було відомо про наявність рішення суду про стягнення аліментів і він позов визнав, однак у них з колишньою дружиною була домовленість про те, що він буде самостійно купувати необхідні дитині речі і передавати їх в рахунок аліментів, тобто йому не було відомо про те, що виконавчий лист по рішенню суду передано на примусове виконання.
16.09.2023 скаржник дізнався про існування обмеження після його зупинки патрульною поліцією. У той же день поліцейський вилучив у скаржника посвідчення водія і видав тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами.
З 03.01.2017 скаржник працює на посаді водія автотранспортних засобів ТОВ "Абсолют Автоматик". Це єдине місце роботи скаржника, інших джерел доходів він не має. 
Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги представника боржника ОСОБА_1 – адвоката Українець Ольги Борисівни, стягувач ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій і визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Семенівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Чекальського Сергія Броніславовича.

В апеляційній скарзі адвокат Українець О.Б., представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги повторно наведені доводи скарги, та звернуто увагу, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що державним виконавцем не було здійснено дій для звернення стягнення на доходи боржника і останньому не було відомо взагалі про наявність виконавчого провадження, а тому він не міг ініціювати перед державним виконавцем питання про припинення застосування обмеження у праві керувати транспортними засобами після переведення його на посаду водія.

Відзив на адресу суду не надходив.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 04.03.2013, справа № 547/116/13-ц, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина сторін у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 28.01.20213 і до повноліття дитини. Вирішено питання судового збору (а.с.16-17).
Постановою старшого державного виконавця ВДВС Семенівського РУЮ від 27.03.2013 відкрито виконавче провадження № 37238600 щодо виконання рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 04.03.2013, справа № 547/116/13-ц (а.с.26)
Постановою начальника Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Чекальського С.Б. від 08.09.2018, накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 в межах звернення стягнення (а.с.27)
Постановою начальника Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Чекальського С.Б. від 10.09.2018 накладено штраф на боржника ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, який перевищує суму відповідних платежів за три роки (а.с.31).
Постановою начальника Семенівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Чекальського С.Б. від 10.09.2018 відносно ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами шляхом вилучення посвідчення водія до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа Семенівського районного суду Полтавської області від 22.03.2013 № 547/116/13 (а.с.88).
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.09.2023 серії ААД № 523266 16.09.2023 о 18 год. 00 хв. у ОСОБА_1 вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 у зв`язку з обмеженням ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, накладеним постановою ДВС №37238600 від 10.09.2018. Видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами (а.с.90, 91).
Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 , останній прийнятий на роботу у ТОВ "Абсолют Автоматик" на посаду монтажника приладів та апаратури автоматичного керування, контролю та регулювання за наказом від 30.12.2016, а згідно наказу від 11.10.2019 № 1-кр переведений на посаду водія транспортних засобів (а.с.92).
Згідно довідки ТОВ "Абсолют Автоматик" № 1/1909 від 19.09.2023 ОСОБА_1 працює у товаристві із 03.01.2017 згідно наказу № 5 від 30.12.2016 та займає посаду водія автотранспортних засобів (а.с.93).

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що боржника прийнято на посаду водія після застосування державним виконавцем обмеження у праві керування транспортними засобами: відповідно 11.10.2019 і 10.09.2018 більш як за один рік, і на час винесення державним виконавцем постанови про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами ВП № 37238600 від 10.09.2018 ОСОБА_1 не був особою, стосовно якої застосовувалася неможливість обмеження права керування транспортними засобами у розумінні п.1 ч.10 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження". 

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується такими міркуваннями.
Частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено особливий порядок дій, метою яких є створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання, який передбачає, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.
При встановленні державним виконавцем наявності заборгованості зі сплати аліментів і того, що її сукупний розмір перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, застосування вказаних обмежень прямо передбачено частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
При цьому вказана стаття не зобов`язує державного виконавець перевіряти наявність таких прав у боржника, а містить припис у вигляді імперативного обов`язку виконавця винести постанови, перелік яких визначено у цій статті, адже застосування заходів, прямо передбачених частиною дев`ятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», слугують належному захисту прав дітей та сприяють встановленню механізму притягнення до відповідальності осіб за несплату аліментів та ухилення боржників у подальшому від виконання призначеного обов`язку із стягнення за несплату аліментів, зменшенню заборгованості зі сплати аліментів.
У разі усунення заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, яка дає підстави виконавцю для накладення постанови про обмеження певних прав, виконавцем будуть вжиті заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».
Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного начальником Семенівського районного ВДВС у Полтавській області північно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Чекальським С.Б., станом на 01.11.2020 ОСОБА_1 мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 90 446,12 грн (а.с.29-30).
Ураховуючи, що заборгованість за аліментами існує тривалий час і має триваючий характер, на час вжиття державним виконавцем відповідних обмежень не була погашена, апеляційний суд вважає, що у такому випадку державним виконавцем не порушені основні засади виконавчого провадження, встановлені статтею другою Закону України «Про виконавче провадження», зокрема щодо співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.
Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.
Доводи скаржника про те, що він не знав про наявність на виконанні виконавчого листа щодо примусового виконання рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 04.03.2013, справа № 547/116/13-ц, спростовуються розрахунком заборгованості (а.с.29), з якого вбачається, що ОСОБА_1 у період з січня 2013 року по грудень 2020 року періодично сплачував аліменти на загальну суму 24 468 грн 09 коп, однак не у визначеному державним виконавцем розмірі та не кожен місць. 
Щодо доводів про неотримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження та інших постанов державного виконавця апеляційний суд зазначає наступне.
Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження», які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.
Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (стаття 28 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Як свідчить довідковий лист на обгортці справи, 27.03.2013 Семенівський районний суд Полтавської області видав виконавчий лист № 547/116/13-ц, в якому адресою проживання скаржника зазначено: АДРЕСА_1 . 
За вказаною адресою проживання ОСОБА_1 отримував поштову кореспонденцію під час розгляду справи по суті у 2013 році (а.с.8,10).
В судовому засіданні суду першої інстанції при встановленні особи вказував адресу проживання: АДРЕСА_1 (а.с.14)
Таким чином, відсутні підстав вважати, що державний виконавець в порушення вимог ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» не направляв на адресу боржника, яка зазначена у виконавчому листі, копію постанови про відкриття виконавчого провадження.
Знаючи про наявність на виконанні виконавчого листа та частково сплачуючи аліменти, ОСОБА_1 своїм правом на ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження не скористався. В суді апеляційної інстанції клопотання про витребування таких матеріалів для огляду в судовому засіданні не заявляв.
Таким чином, твердження скаржника про ненаправлення йому постанови про відкриття виконавчого провадження та інших постанов виконавчого провадження є безпідставними.
Боржник не надав пояснень за фактами невиконання рішень та законних вимог виконавця, хоча достовірно знав про свій обов`язок сплачувати аліменти за рішенням суду, не цікавився станом виконання судового рішення та знав, що аліменти, які визначені судом, він частково не сплачував.
Крім того, ОСОБА_1 змінив своє місце проживання, не повідомивши про це державного виконавця чи стягувача, про що свідчать поштові відправлення з відміткою «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.63, 65)
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами фактично позбавило ОСОБА_1 можливості отримувати дохід, апеляційний суд зазначає таке.
ОСОБА_1 є працездатною особою, має можливість працевлаштуватися та належним чином виконувати обов`язок по утриманню своєї неповнолітньої дитини.
Оскільки оскаржувана постанова державного виконавця винесена згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», направлена на забезпечення прав третьої особи - дитини, жодним чином не позбавляє боржника права на працю, то доводи апеляційної скарги щодо порушення оскаржуваною постановою його прав є неспроможними.
Отже, слід погодитися з висновком суду першої інстанції, що скаржником не надано належних та допустимих доказів наявності обставин, передбачених частиною 10 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", які б унеможливлювали застосування до нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Окрім того слід звернути увагу, що скаржником наголошувалось на домовленості між ним та колишньою дружиною щодо купівлі речей в рахунок аліментів, однак суду не надано жодних доказів на підтвердження зазначеної обставини, яка, навіть за умови доведеності, не спростовує відомостей щодо існування заборгованості зі сплати аліментів на час вжиття державним виконавцем тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.
       Зважаючи на встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції. 
Керуючись ст.367, ч.1 п.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката Українець Ольги Борисівни, представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 14 лютого 2024 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов 

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов