ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 року          м.Дніпро         Справа №  904/7209/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., 
при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.
представники учасників провадження:
від позивача: не з`явився; 
від відповідача: не з`явився;
від приватного виконавця: не з`явився;
від скаржника: Малега С.О., ордер серії АЕ №1256710 від 22.01.2024, адвокат; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 (суддя Ярошенко В.І.) у справі № 904/7209/17
за поданням Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Яна Анатолійовича про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано належним чином за боржником у справі:
за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеопс А", м. Дніпро
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача – ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).
про стягнення 36788218,63 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 у справі  № 904/7209/17 подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Яна Анатолійовича про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано належним чином за боржником задоволено.
Надано дозвіл на звернення стягнення на іпотечне майно, а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Опис об`єкта нерухомого майна: домоволодіння складається з: літ. А-1 - житловий будинок, літ. 3,7-9,11-13,1, Н - огорожі, споруди, замощення, загальна площа: 137, 5 кв. м, житлова площа 93, 3 кв м. Майно розташоване на земельної ділянці площею 0, 1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:336:0038, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Майно та усі його приналежності знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . призначення Майна: житловий будинок (фактично належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Хеопс А" (ЄДРПОУ 33808933).
Надано дозвіл на звернення стягнення на іпотечне майно, а саме: земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:336:0038, та яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного Акта на право власності на земельну ділянку (Серія ЯЖ № 748750), виданого управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 10.02.2010 року (фактично належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Хеопс А" (ЄДРПОУ 33808933).
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 ,  в  який просить: 
- залучити скаржника - ОСОБА_1 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору; 
- скасувати ухвалу суду від 12.04.2023 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання  приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Яна Анатолійовича про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано належним чином за боржником у справі № 904/7209/17.
Скаргу обґрунтовує тим, що він є власником спірного нерухомого майна, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відповідно до норм чинного законодавства, щодо якого оскаржуваною ухвалою надано дозвіл на звернення стягнення як на іпотечне майно.
Вказане підтверджує інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 352811591 від 02.11.2023 та 352812733 від 02.11.2023.
Зазначає, що відповідно до зазначеної інформаційної довідки земельна ділянка з кадастровим номером: 1210100000:03:336:0038 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 856125112101) та домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 848610812101) зареєстрована за ним - ОСОБА_1 . Натомість, право власності за ТОВ “Хеопс А” в державному реєстрі не зареєстровано.
Суд першої інстанції, досліджуючи докази, зокрема інформаційні довідки № 326457927 від 21.03.2023 та 326458636 від 21.03.2023, встановив лише те, що за ТОВ “Хеопс А” право власності на спірне майно не зареєстровано в установленому порядку. При цьому грубо проігнорував, що право власності на таке майно зареєстроване за апелянтом, у зв`язку з чим суд прийняв судове рішення (ухвалу) про права, свободи, інтереси апелянта, в той час, як останнього до участі у справі не залучив.
Вказує, що звертаючись до суду виконавець був обізнаний про зареєстроване право власності апелянта на майно, а отже, ухвалене рішення за результатами розгляду такого подання про його задоволення, безпосередньо впливає на права ОСОБА_1 та останній може пред`явити відповідні вимоги до сторони, втім, в порушення норм ст.51 ГПК України останнім не заявлено суду клопотання про залучення скаржника до участі у справі.
Як і судом першої інстанції проігнорований даний факт, не здійснено будь-яких процесуальних дій щодо залучення ОСОБА_1 до участі у справі, попри зазначення у мотивувальній частині ухвали про належність майна, на яке звернуто стягнення, на праві власності апелянту. 
Одночасно, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, в зв`язку з тим, що раніше участі у справі не приймав, про слухання справи №904/7209/17 йому стало відомо 31.10.2023 під час розгляду цивільної справи № 201/8380/23 щодо поділу майна подружжя; копію оскаржуваної ухвали отримав у господарському суді 03.11.2023.

Учасники процесу правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті. 

Відповідно до протоколу  автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 06.11.2023 здійснено запит матеріалів справи №904/7209/17 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
13.11.2023 матеріали справи №904/7209/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.11.2023 (суддя – доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху через неподання останнім доказів направлення скарги позивачу, відповідачу, приватному виконавцю. Скаржнику наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
06.12.2023 від скаржника, на виконання вимог ухвали від 13.11.2023 надійшла заява про усунення недоліків скарги, до якої додано докази направлення скарги позивачу, відповідачу, приватному виконавцю.
Ухвалою суду від 11.12.2023 апелянту поновлений строк для подачі скарги; розгляд питання чи порушені права, обов`язки, інтереси скаржника призначено в судовому засіданні на 23.01.2024 на 16:45 годину. 
Ухвалою від 23.01.2024, після з`ясування обставин щодо порушення прав, інтересів, обов`язків апелянта судовим рішенням, залучено до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у провадженні щодо розгляду подання приватного виконавця – Вєтвицького Олександра Ігоровича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).
26.02.2024 до суду від представника апелянта надійшли додаткові пояснення, в яких адвокат зазначила, що за наявності запису про речове право іншої особи, окрім боржника у виконавчому провадженні, на нерухоме майно, на яке державний виконавець просить звернути стягнення, застосування норм ч.10 ст.336 ГПК України є неможливим.
В судовому засіданні 23.01.2024 та 27.02.2024 представник скаржника надав свої пояснення, доводи скарги підтримав.
Представники позивача, відповідача, приватний виконавець в судове засідання не з`явились; будь-яких клопотань з цього приводу суду не направили. 
Про час та місце судового засідання учасники процесу повідомлені належним чином.
Так, позивачу ухвали від 11.12.2023 (в редакції ухвали про виправлення описки від 12.12.2023), від 23.01.2024 доставлені до електронного кабінету ЄСІТС 11.12.2023 о 19:09 годині, 12.12.2023 о 23:02 годині та 26.01.2024 о 18:53 годині (відповідно).
Відповідачу, через відсутність зареєстрованого електронного кабінету, ухвали направлені рекомендованими листами та повернулись до суду із позначенням пошти: «адресат відсутній за вказаною адресою». 
З адреси приватного виконавця, який в силу ч.6 ст.6 ГПК України зобов`язаний мати електронний кабінет у системі ЄСІТС та яким ні суду першої, ні апеляційної інстанції, не надано персональні дані щодо його РНОКПП (у зв`язку з чим суд позбавлений можливості вказаній особі надати доступ до електронних матеріалів справи), вищевказані ухвали направлені на адресу, зазначену ним у поданні, та повернулись до суду із позначенням «за закінченням терміну зберігання», що за висновками Верховного Суду відповідає належному сповіщенню про дату, час і місце розгляду справи. 
Відтак, судом апеляційної інстанції дотримано норми процесуального права щодо належного повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що учасники процесу належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання; жодних клопотань з приводу неможливості явки в судове засідання представників не заявляли; наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваної ухвали, судова колегія дійшла висновку про можливість в порядку ч. 12  ст. 270 ГПК України  розглянути справу у відсутність представників сторін та приватного виконавця.
В судовому засіданні 27.02.2022 Центральним апеляційним господарським судом були оголошені вступна та резолютивна частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухав пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
         Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
        Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
       Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеопс А", в якому заявило вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 28311793, 14 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 2953863, 75 грн, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань у сумі 4049395, 74 грн та штрафу (фіксована частина і відсоток від суми встановленого у п. А.2 договору ліміту) у сумі 1473160, 00 грн, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №DNHL0000000854, укладеного між сторонами 10.02.2009.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.09.2017 у справі №904/7209/17 позовні вимоги задоволено в повному обсязі: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеопс А" на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 28311793,14 грн  - заборгованості за кредитом, 2953863,75 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом, 4049395,74 грн – пені, 1000,00 грн та 1472160,00 грн – штрафів за порушення зобов`язань за договором і 240000,00 грн - витрат по сплаті судового збору.
На примусове виконання вказаного рішення суду видано наказ від 20.10.2017.
03.04.2023 від Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Яна Анатолійовича надійшло подання (заява) про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано належним чином за боржником, в якій просить суд:
- надати дозвіл на звернення стягнення на іпотечне майно, а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, провулок Ламаний (Соборний район), будинок 2. Опис об`єкта нерухомого майна: домоволодіння складається з: літ. А-1 - житловий будинок, літ. 3,7-9,11-13,1, Н - огорожі, споруди, замощення, загальна площа: 137, 5 кв. м, житлова площа 93, 3 кв. м. Майно розташоване на земельної ділянці площею 0, 1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:336:0038, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провул. Ламаний, буд. 2. Майно та усі його приналежності знаходяться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провул. Ламаний, буд. 2. призначення Майна: житловий будинок (фактично належить боржнику ТОВ "Хеопс А" (ЄДРПОУ 33808933).
- надати дозвіл на звернення стягнення на іпотечне майно, а саме: земельна ділянка, яка розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провулок Ламаний, буд. 2, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:336:0038, та яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного Акта на право власності на земельну ділянку (Серія ЯЖ № 748750), виданого управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 10.02.2010 (фактично належить боржнику ТОВ "Хеопс А" (ЄДРПОУ 33808933).
Заява мотивована тим, що виконавчий документ перебував на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у межах виконавчого провадження 55287648. Проте, через оскарження третьою особою правочинів пов`язаних з набуттям у власність боржником – ТОВ «Хеопс А», нерухомого майна, що розташовано за адресою: Дніпро, провулок Ламаний (Жовтневий район), буд. 2 (в центральній частині м. Дніпро); домоволодіння загальною площею 137,5 кв.м., земельна ділянка площею 0,1 га (кадастровий номер 10100000:03:336:0038) та подальшої передачі зазначеного нерухомого майна в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк» за договором іпотеки №DNHL0000000854 від 10.02.2009 (Договір про внесення змін №1 від 24.02.2016) (судові справи: 201/3814/18; 201/9979/18; 201/13270/19; 201/11979/20), проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні 55287648 було зупинено та користуючись своїм правом виконавчий документ повернуто за заявою стягувача в порядку п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
01.03.2023 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Маляром Яном Анатолійовичем за заявою стягувача відкрито виконавче провадження № 71163026 по примусовому виконанню: наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2017 у справі № 904/7209/17 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеопс А" (49027, м. Дніпро, вул. В. Вернадського (Дзержинського), буд. 35-Б, корп. 2; ідентифікаційний код 33808933) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д; ідентифікаційний код 14360570) 28  311 793,14 грн - заборгованості за кредитом, 2  953 863,75 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом, 4  049 395,74 грн – пені, 1000,00 грн та 1  472 160,00 грн – штрафів за порушення зобов`язань за договором і 240000,00 грн - витрат по сплаті судового збору.
Копії матеріалів постанови про відкриття виконавчого провадження № 71163026 долучено до матеріалів справи.
Під час проведення виконавчих дій, приватним виконавцем виявлено нерухоме майно боржника - ТОВ «Хеопс А», що розташовано за адресою: Дніпро, провулок Ламаний (Жовтневий район), буд. 2 (в центральній частині м. Дніпро). Домоволодіння загальною площею 137,5 кв.м., земельна ділянка площею 0,1 га (кадастровий номер 1210100000:03:336:0038), яке не зареєстровано за боржником належним чином.
При цьому, у період з 2018 по 2022 року третьою особою вживалися дії щодо оскарження правочинів пов`язаних з набуттям у власність боржником ТОВ «Хеопс А» на вищезазначене нерухоме майно, які завершилися на користь боржника.
Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що боржником за виконавчим провадженням № 71163026 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Хеопс А" (49027, м. Дніпро, вул. В. Вернадського (Дзержинського), буд. 35-Б, корп. 2; ідентифікаційний код 33808933).
З відомостей із Поземельної книги відносно земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:336:0038, яка відкрита 10.02.2010 в Поземельній книзі міститься Інформація про належність вищевказаної земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:336:0038 Вєтвицькому О.І.
Натомість, 10.02.2009 між ОСОБА_1 (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хеопс А» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку площею 0,1000 га (тисячу квадратних метрів), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Належність продавцю земельної ділянки підтверджується Державним актом на право власності на землю серії ЯД №940371, виданим Дніпропетровською міською радою 21.01.2008 і зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010810400094, кадастровий номер 1210100000:03:336:0038.
Цільове призначення земельної ділянки: для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. 
За умовами п.5.2 договору купівлі-продажу право власності на земельну ділянку виникає у покупця після одержання Державного акта на право приватної власності на землю та його державної реєстрації. 
Зазначений правочин посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючковою Т.В. (бланк ВМВ 808575) 10.02.2009, номер у реєстрі нотаріальних дій: реєстровий номер 140, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №6972874 від 10.0.2009 (а.с.42, 43, т.4).
Крім того, 10 лютого 2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Хеопс А» у письмовій нотаріальній формі був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (два), що посвідчений приватним нотаріусом Крючковою Т. В. та зареєстрований в реєстрі за № 139.
Між ТОВ «Хеопс А» (іпотекодавець) та ЗАТ КБ «ПриватБанк» (яке було перейменовано в ПАТ КБ «ПриватБанк», а в подальшому в АТ КБ «ПриватБанк») (іпотекодержатель) 10 лютого 2009 року укладено договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Крючковою Т. В. за реєстровим № 141, за яким в іпотеку передано нерухоме майно на забезпечення виконання ТОВ «Хеопс А» перед іпотекодержателем зобов`язань, що випливають з кредитного договору від 10 лютого 2009 року. Відповідно до умов вказаного договору іпотеки, іпотекодавець ТОВ «Хеопс А» надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно - домоволодіння та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (два) (а.с.48-51, т.4).
Зазначені обставини (зокрема, щодо укладення договору купівлі-продажу домоволодіння) встановлені у судових рішеннях по справі №201/3814/18, зокрема у постанові Верховного Суду від 07.12.2020 (провадження 61-22364св19).
Відтак, в силу ч.4 ст.75 ГПК України не потребують доведення у даній справі. 
Зазначені обставини підтверджені відомостями з Державного земельного кадастру, відповідно до яких у Товариства з обмеженою відповідальністю "Хеопс А" наявне нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер 1210100000:03:336:0038, площа 0,1 га, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування житлового буднику, господарських будівель та споруд; місце розташування земельної ділянки: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провулок Ламаний, земельна ділянка 2. 
Також з відомостей реєстру вбачається, що існує тип обтяження: іпотека. Підстава обтяження: договір іпотеки № DNHL0000000854, реєстр 141, 10.02.2009, Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Крючкова Т.В., Повідомлення Закритого акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" вих. ном. 2009.02.710/2 від 10.02.2009 року. Об`єкт обтяження: домоволодіння, має наступний опис: літ. А-1 - житловий будинок, дер/мазані, цегла, житлова площа 93,3 кв м., загальна площа 137,5 кв м.; №3, 7-9,11-13,1, II- огорожі, споруди, замощення., адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провулок Ламаний (Жовтневий район), будинок 2, номер РПВН: 2881512 земельна ділянка, земельна ділянка, стане власністю у майбутньому. Загальна площа 0,1000 га, адреса: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провулок Ламаний (Жовтневий район), будинок 2, кадастровий номер: 1210100000:03:336:0038. Іпотекодержатель: Закрите акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк", Код: 14360570, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50. Іпотекодавець: Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕОПС А", код: 33808933, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35-Б, корп. 2. Боржник за основним зобов`язанням: Товариство з обмеженою відповідальністю "ХЕОПС А", код: 33808933, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд. 35-Б, корп. 2.
Крім того, згідно з наданим Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 748750, виданого управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 10.02.2010, земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:03:336:0038 фактично належить на праві власності боржнику ТОВ "Хеопс А" (а.с.52-54, т.4).
Таким чином, приватний виконавець стверджує, що станом на 08.10.2022 право власності на земельну ділянку та домоволодіння за адресою м. Дніпро, провулок Ламаний, будинок 2, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (надалі - ДРРП) зареєстровано за Вєтвицьким О.І. Одночасно, в ДРРП на ці об`єкти зареєстрована іпотека на користь Банку за зобов`язанням боржника ТОВ “ХЕОПС А”, який є фактичним власником нерухомого майна за правочинами купівлі-продажу та іпотекодавцем за договором іпотеки.
Враховуючи наявність запису про іпотеку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, порядок звернення на предмет іпотеки, який не зареєстровано за боржником належним чином визначено у Законі України “Про виконавче провадження” та постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі 676/1314/19, а саме – у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Зазначені обставини і стали підставою звернення Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Яна Анатолійовича вих. № б/н від 31.03.2023 (вх. № 16024/23 від 03.04.2023) до Господарського суду Дніпропетровської області з відповідним поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, подане в межах виконавчого провадження № 71163026 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/7209/17. 
За наслідками розгляду якого Господарським судом Дніпропетровської області постановлена оскаржувана ухвала. 

Задовольняючи подане приватним виконавцем подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, суд першої інстанції виходив із того, що рішення суду у виконавчому провадженні № 71163026 на даний момент боржником не виконане, будь-яких дій спрямованих на виконання рішень суду не здійснено, рухомого майна чи грошових коштів належних боржнику не виявлено, доказами наявними у справі встановлено, що нерухоме майно належить відповідачу, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Яна Анатолійовича, викладених у поданні про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника (ТОВ «Хеопс А»), право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Відповідно до ч. 10  ст. 336 Господарського процесуального кодексу України    питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
У відповідності до ч. 11  ст. 336 ГПК України  суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.
Згідно з ч.1  ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження”  виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
З системного аналізу норм Закону України “Про виконавче провадження” слідує, що вчинення окремих заходів, направлених на примусове виконання рішення суду, є правом виконавця, поряд із обов`язком щодо вжиття передбачених вказаним Законом та всіх можливих заходів для реального, своєчасного та ефективного виконання рішення суду.
Частинами 1, 3    ст. 50 Закону України “Про виконавче провадження”   передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.
У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Відповідно до ч. 4  ст. 50 Закону України “Про виконавче провадження”  після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у установленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Стаття 48 Закону України “Про виконавче провадження” допускає під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) звернення стягнення на нерухоме майно боржника - юридичної особи, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Як встановлено судом першої інстанції в ході виконавчих дій, грошових коштів та рухомого майна у відповідача (боржника) не виявлено, нерухомого майна, зареєстрованого у встановленому порядку, на яке можливо було б звернути стягнення в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", також не виявлено.
В той же час, в ході виконавчих дій встановлено, що між ОСОБА_1 та відповідачем 10 лютого 2009 року у письмовій нотаріальній формі були укладені договори купівлі-продажу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Крючковою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 139, та земельної ділянки (кадастровий номер 1210100000:03:336:0038) площею 0,1000 га (тисячу квадратних метрів), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що посвідчений приватним нотаріусом Крючковою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 140.
Умовою переходу права власності на земельну ділянку до відповідача за договором купівлі-продажу (п.5.2 договору купівлі-продажу) є одержання Державного акта на право приватної власності на землю та його державної реєстрації.
Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 748750, виданий відповідачу управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 10.02.2010 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №021010400011 (а.с.52-54, т.4). 
В подальшому, між відповідачем та позивачем укладений договір іпотеки  від 10 лютого 2009 року, що посвідчений приватним нотаріусом Крючковою Т. В. за реєстровим № 141, за яким в іпотеку передано нерухоме майно на забезпечення виконання ТОВ «Хеопс А» перед іпотекодержателем зобов`язань, що випливають з кредитного договору від 10 лютого 2009 року. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта зареєстроване відповідне обтяження. 
Судом першої інстанції також встановлено, що у період 2018 - 2022 роках третьою особою та членами його сім`ї вживалися дії щодо оскарження правочинів пов`язаних з набуттям у власність боржником ТОВ «Хеопс А» вищезазначеного нерухомого майна, які завершилися на користь боржника.
Так, у справі 201/3814/18 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу нерухомого майна, розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , 13.04.2018 за заявою фізичної особи (дочки ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ) відкрито провадження по справі №201/3814/18 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ “ХЕОПС А”; 16.07.2018 рішенням суду позовні вимоги позивача задоволено; 08.10.2019 задоволено апеляційну скаргу Банку, рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні вимог заявниці про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовлено у повному обсязі; 07.12.2020 Постановою Верховного Суду постанова суду апеляційної інстанції від 08.10.2019 залишена на користь Банку.
При цьому, Верховним Судом у справі 201/3814/18 з`ясовано, що в межах справи вживались заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження, переоформлення та державну реєстрацію щодо нерухомого майна, а саме домоволодіння та земельної ділянки (кадастровий номер 1210100000:03:336:0038), розташованих за адресою: АДРЕСА_2 ,які належать на праві власності відповідачу ТОВ «Хеопс А» на підставі договорів купівлі-продажу від 10 лютого 2009 року, реєстрові номери № 139 та № 140 (відповідно), посвідчених приватним нотаріусом Крючковою Т. В.
У справі №201/9979/18 про визнання договору іпотеки недійсним, припинення іпотеки та вилучення записів 23.10.2018 за заявою фізичних осіб до ТОВ “ХЕОПС А” відкрито провадження по справі 201/9979/18 про визнання договору іпотеки, що укладено між ТОВ “ХЕОПС А” та Банком, недійсним, припинення іпотеки та вилучення записів; 19.11.2018 накладено заборону на здійснення будь-якими особами продажу нерухомого майна (домоволодіння, зем. ділянки); 28.12.2018 рішенням суду задоволено позов про припинення іпотеки та видалення з реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомості (зем.ділянка, домоволодіння), а також звільнено дане майно з-під арешту; 24.11.2021 постановою апеляційного суду скарга Банку задоволена, рішення суду від 28.12.2018 про визнання договору іпотеки недійсним скасовано, в задоволенні позову відмовлено; 30.06.2022 Верховним Судом постанову Дніпровського апеляційного суду від 24.11.2021 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; 17.08.2022 скаргу Банка задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2018 року – скасовано; у задоволенні позовних вимог фізичних осіб про визнання договору іпотеки недійсним, припинення іпотеки та вилучення записів – відмовлено; ухвалою Верховного Суду від 07.06.2023 відмовлено у відкритті касаційного провадження.  
У справі 201/13270/19 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними 03.12.2019 за заявою дочки ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , відкрито провадження по справі 201/13270/19 про визнання договорів купівлі-продажу, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ “ХЕОПС А” недійсними; 02.03.2020 рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позов задоволено; 20.04.2022 Постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" задоволено, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено; 29.06.2022 постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, постанову Дніпровського апеляційного суду від 20.04.2022 залишено без змін. Суди дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог за встановлених у цій справі обставин.
У справі №201/11979/20 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на землю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , 17.12.2020 за заявою фізичної особи відкрито провадження по справі 201/11979/20 про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на землю; 27.09.2021 рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпра позов задоволено частково, визнано за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на домоволодіння, що розташоване на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , у задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на землю серії ЯД № 940371, який було видано Дніпропетровською міською радою 21 січня 2008 року на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:336:0038, за адресою: АДРЕСА_2 , відмовлено.
29.03.2022 постановою Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу Банка задоволено; рішення Жовтневого районного суду м. Дніпра від 27.09.2021 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення судового збору скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання права особистої власності на домоволодіння.
04.08.2022  постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення; постанову Дніпровського апеляційного суду від 29.03.2022 в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - АТ КБ «ПриватБанк», про визнання права особистої приватної власності на домоволодіння, залишено без змін. Суди дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог за встановлених у цій справі обставин.
За приписами ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, згідно матеріалів дійсної справи (904/7209/17) та у вищенаведених справах підтверджено право власності ТОВ «Хеопс А» на домоволодіння і земельну ділянку (кадастровий номер 1210100000:03:336:0038) за адресою: АДРЕСА_2 , в той час, як таке право не зареєстровано за відповідачем у встановленому законом порядку. 
За змістом ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулюються Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”.
Згідно зі ст.1, 3, 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Державній реєстрації прав підлягають, зокрема право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості.
Як вже зазначалось вище, матеріалами справи підтверджено, що боржник є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:336:0038 та домоволодіння, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться на земельній ділянці площею 0, 1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:336:0038, натомість самостійно не вчиняє дій, спрямованих на реєстрацію права власності на таку.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 326457927 від 21.03.2023та 326458636 від 21.03.2023 судом встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером: 1210100000:03:336:0038 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 856125112101) та домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 848610812101) не зареєстровані за боржником в установленому порядку, а досі зареєстровані на попереднього власника – ОСОБА_1 .
В інформаційній довідці містяться лише відомості про наявність обтяжень (заборона на нерухоме майно, податкова застава та іпотека) та відсутній запис про право власності та власника цієї земельної ділянки.
Частинами 1, 3, 4 ст. 50 Закону України “Про виконавче провадження”  передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.
У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
У зв`язку з тим, що дана земельна ділянка  і майно боржника не зареєстровані в установленому порядку, у приватного виконавця в силу вимог Закону України «Про виконавче провадження» виник обов`язок звернутися до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
У зв`язку з тим, що спірне нерухоме майно на праві власності належить боржнику, проте таке право в установленому законом порядку не зареєстровано, доказів, які б свідчили про наявність спору про право з третіми особами щодо спірного майна матеріали справи не містять, як наслідок, враховуючи вищенаведені положення Закону України “Про виконавче провадження”  можливим є звернення стягнення на таке майно під час виконання судових рішень, а тому є всі підстави для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Яна Анатолійовича.
В той же час, оскільки у всіх державних реєстрах право власності на нерухоме майно досі зареєстроване за ОСОБА_1 і суд першої інстанції не залучив цю особу до участі у справі при розгляді подання приватного виконавця, а за приписами   п.4 ч.3 ст.277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, то ухвалу господарського суду від 12.04.2023 підлягає скасуванню з підстави порушення судом першої інстанції норм процесуального права.  
При цьому, слід розрізняти норми ч.11 ст.336 ГПК України і п.4 ч.3 ст.277 ГПК України, стосовно не повідомлення і незалучення заінтересованої сторони до участі у справі.   

Щодо доводів апелянта, що за наявності запису про речове право іншої особи, окрім боржника у виконавчому провадженні, на нерухоме майно, на яке державний виконавець просить звернути стягнення, застосування норм ч.10 ст.336 ГПК України є неможливим, то вони відхиляються судом апеляційної інстанції, з огляду на наступне.
Так, у відповідності до п.п. 6.12. та 6.15 постанови Верховного Суду від 23.05.2019 по справі № 922/3707/17: згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України   права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Зі змісту наведених норм вбачається, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно не є підставою набуття таких прав, а є похідним від таких підстав юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою на підставі правовстановлюючих документів вже набутого права та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №925/1121/17, від 12.09.2019 у справі №910/7662/17, від 20.03.2019 у справі №306/2053/16-ц, від 23.05.2018 у справі №910/73/17, від 12.03.2019 у справі №911/3594/17, від 17.04.2019 у справі №916/675/15,  від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 (щодо того, що державна реєстрація права не є підставою набуття права власності).
Відтак, первинним є правочин, з якого виникає право власності. 
Матеріалами справи підтверджено набуття у власність відповідачем спірного нерухомого майна – домоволодіння і земельної ділянки – за нотаріально посвідченими правочинами (договорами купівлі-продажу домоволодіння і земельної ділянки за реєстровими номерами №№139,140 від 10.02.2009), втім, відсутності її належної реєстрації за відповідачем.
При цьому, судовими рішеннями у справах №№201/3814/18, 201/9979/18, 201/13270/19, 201/11979/20 підтверджено право відповідача на нерухоме майно, законність наявності обтяження на це майно. Тобто, апелянтом не надано доказів наявності на момент подачі скарги спору про право щодо нерухомого майна, на яке просив звернути стягнення приватний виконавець, що має розглядатись в окремому позовному провадженні. 
Звідси, у даній справі є законним і обґрунтованим застосування судом норм ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» та  ст.336 ГПК України. 

За приписами   п.4 ч.3 ст.277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
У зв`язку з наведеним слід частково задовольнити апеляційну скаргу та ухвала господарського суду від 12.04.2023 слід скасувати з підстави порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
У справі слід прийняти нове рішення про задоволення подання приватного виконавця. 
Зважаючи на скасування ухвали лише з процесуальних підстав та прийняття у справі аналогічного судового рішення не на користь апелянта, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 у справі №904/7209/17 – задовольнити частково.
Ухвалу  Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2023 у справі №904/7209/17 – скасувати.
Прийняти у справі нове рішення, яким подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Яна Анатолійовича про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника, яке не зареєстровано належним чином за боржником задовольнити.
Надати дозвіл на звернення стягнення на іпотечне майно, а саме: домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Опис об`єкта нерухомого майна: домоволодіння складається з: літ. А-1 - житловий будинок, літ. 3,7-9,11-13,1, Н - огорожі, споруди, замощення, загальна площа: 137, 5 кв. м, житлова площа 93, 3 кв м. Майно розташоване на земельної ділянці площею 0, 1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:336:0038, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Майно та усі його приналежності знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . призначення Майна: житловий будинок (фактично належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Хеопс А" (ЄДРПОУ 33808933).
Надати дозвіл на звернення стягнення на іпотечне майно, а саме: земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:03:336:0038, та яка належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Державного Акта на право власності на земельну ділянку (Серія ЯЖ № 748750), виданого управлінням Держкомзему у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області 10.02.2010 року (фактично належить боржнику Товариству з обмеженою відповідальністю "Хеопс А" (ЄДРПОУ 33808933).
 Судові витрати ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги на ухвалу суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.03.2024.

Головуючий суддя                                                                                О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                                            Ю.Б. Парусніков