Справа № 2-322/2003

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       23 січня 2024 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.
суддів: Фазикош Г.В., Куштана Б.П.
з участю секретаря судових засідань: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 червня 2023 року, постановлену головуючою суддею Вінер Е.А. в справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована сторона АТ «Державний ощадний банк України» про визнання постанови Ужгородського міського відділу ДВС про закінчення виконавчого провадження протиправною, зобов`язання поновити виконавче провадження та заміну сторони виконавчого провадження

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду зі скаргою на про визнання постанови Ужгородського міського відділу ДВС про закінчення виконавчого провадження протиправною, зобов`язання поновити виконавче провадження та заміну сторони виконавчого провадження.
Скарга мотивована тим, що на виконанні у Ужгородського міського відділу ДВС перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Свалявським районним судом від 02.10.2003 №2-322 про зобов`язання Закарпатського управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» повернути ОСОБА_3 грошовий вклад в сумі 13 867,75 грн. в межах коштів Державного бюджету України. 
Ужгородським міським відділом ДВС 05.10.2009 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на вимоги п. 11 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент прийняття) та не повернуто кошти.
Рішенням Європейського Суду з прав людини "11212/08 від 20.01.2015 року" зобов`язано Уряд України виконати рішення національного суду. А тому просив визнати постанову Ужгородського міського відділу ДВС про закінчення виконавчого провадження протиправною, зобов`язати поновити виконавче провадження щодо виконання рішення Свалявського районного суду та підтвердженого рішенням Європейського Суду з прав людини від 2008 і виконати його негайно та замінити сторону виконавчого провадження.

Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 червня 2023 року у задоволені скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , оскаржила її в апеляційному порядку в якій просить скасувати таку та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вказує, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена безпідставно, а рішення суду першої інстанції та Європейського Суду належним чином повинно виконуватися.
Крім того, судом безпідставно відмовлено замінити сторону виконавчого провадження, посилаюсь на те, що ОСОБА_1 не доведено прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 грошового вкладу в АТ «Державний ощадний банк України». При цьому заявником було надано належні докази того, то остання, у встановленому законом порядку, прийняла спадщину.

АТ «Державний ощадний банк України» подав відзив на апеляційну скаргу, вимоги якого зводяться до того, щоб апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в провадженні Свалявського районного суду перебувала цивільна справа № 2-322/2003 за позовом ОСОБА_3 до Закарпатського управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» про повернення державою відновлених заощаджень.
Рішенням Свалявського районного суду від 01.09.2003 зобов`язано Закарпатське управління ВАТ «Державний Ощадний банк України» повернути ОСОБА_3 грошовий вклад у сумі 13 867,75 грн у межах коштів Державного бюджету України. Рішення набуло законної сили та 04.05.2005 видано виконавчий лист № 2-322.
11.05.2005 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання.
04.04.2007 закінчено виконавче провадження, внаслідок чого строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено ще до звернення стягувача до Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 21 ЗУ "Про виконавче провадження " (у редакції станом на 05.10.2009), згідно ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" строк пред`явлення виконавчого листа до суду до виконання становить три роки.
Відтак, усі можливі процесуальні строки, які б могли бути застосовані щодо пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-322/2003 від 04.05.2005 давно закінчилися.
Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 05.10.2009), завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції станом на 05.10.2009), якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною чи скасована начальником або керівником вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню у 3-денний строк з дня отримання ухвали суду, постанови начальника або керівника вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальника відповідного органу державної виконавчої служби.
Аналогічні норми діють у чинній редакції Закону України «Про виконавче провадження»: - виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.1 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження»); - у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення (ч.1 ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Відповідно до постанови головного державного виконавця міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ від 05.10.2009, виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-322/2003, виданого Свалявським районним судом Закарпатської області 04.05.2005 - закінчено.
Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 18.02.2010 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову головного державного виконавця міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ від 05.10.2009 про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-322/2003, виданого Свалявським районним судом Закарпатської області 04.05.2005.
З наведеного слідує, що виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-322/2003 від 04.05.2005 правомірно завершено у 2009 року у зв`язку з чим не може бути розпочате знову або відновлене. 
Крім того, ОСОБА_2 вже оскаржував вказану постанову про закінчення виконавчого провадження і ухвалою Свалявського районного суду від 03.05.2022, залишеною в силі постановою Закарпатського апеляційного суду від 19.07.2022 р. у задоволенні такої скарги було відмовлено.
Суд першої інстанції також відмовив у заміні сторони виконавчого провадження на ОСОБА_1 й через те, що останньою на час розгляду поданої заяви судом не доведено, що остання успадкувала банківський вклад після смерті матері.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції і доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і на їх правильність не впливають.
Додані в ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 докази щодо отримання нею свідоцтва на право на спадщину за заповітом на грошові кошти, що знаходяться на зберіганні в Філії – Закарпатського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 15.09.2023, не можуть бути прийняті апеляційним судом, так як судом першої інстанції, при ухваленні оскаржуваної ухвали, оцінка таким доказам не надавалася. Окрім цього, спірні кошти стосуються вкладу внесеного до Ощадбанку до 1992 року в карбованцях, які виплачуються за рахунок коштів Державного бюджету України через Державний ощадний банк України, що підтверджується й самим рішенням Свалявського районного суду від 01.09.2003 року. 
З врахуванням вищезазначеного та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.
Зважуючи на викладене та керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України апеляційний суд
постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 червня 2023 року про відмову в задоволенні скарги на рішення державного виконавця, поновлення виконавчого провадження та заміни сторони виконавчого провадження, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 29 січня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: