КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  
                                                                                    
Апеляційне провадження:                                                         Доповідач - Кулікова С.В.
 № 22-ц/824/1345/2024  
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
м. Київ                                                                                          Справа № 362/7802/23
 
01 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді    - Кулікової С.В.
суддів                         - Музичко  С.Г.    
                                   -  Болотова Є.В.
 
розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Кравченко Л.М., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 ,-
 
                                                    в с т а н о в и в:
 
Заявник звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів, в якій просила суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада  2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2023 року, скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального права. Зазначала, що суд дійшов необґрунтованих та помилкових висновків, що заявником заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, оскільки її вимоги відповідають ст.161 ЦПК України.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду щодо відмови у видачі судового наказу, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Кулікової С.В., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заявниця у судовому наказі заявляє вимоги про стягнення з боржника аліментів на утримання дитини в розмірі частки на одну дитину щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму, однак така об`єднана вимога заявника не передбачена нормами п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, у зв`язку з чим у видачі судового наказу про стягнення аліментів слід відмовити.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, враховуючи наступне.
Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Пунктом 4-5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо  заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається із заяви про видачу судового наказу, звертаючись до суду із даною заявою,  заявник звернувся до суду з вимогою про стягнення з боржника аліментів на утримання дитини в розмірі частки на одну дитину щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму, однак така об`єднана вимога заявника не передбачена нормами п. 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, у зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що у видачі судового наказу про стягнення аліментів слід відмовити.
Тобто, заявлена заявником вимога не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України.
Слід зазначити, що наказне провадження передбачає чітко визначені умови, за яких суд видає судовий наказ. У випадку, якщо заявниця має намір отримувати аліменти у зазначеному нею розмірі, вона може звернутися до суду з відповідним позовом.
Посилання скаржника на те, що вимога про видачу судового наказу про стягнення з боржника аліментів на утримання дитини в розмірі частки на одну дитину щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму, не суперечить приписам ст. 161 ЦПК України, є безпідставним, виходячи з вищенаведеного.
Відповідно до положень ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування виходячи з доводів викладених у апеляційній скарзі немає.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384, 387   ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада               2023 року залишити без змін.
         Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Головуючий:                                              Судді: