ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 752/19454/23                                                         Суддя (судді) першої інстанції: Ольшевська І.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 березня 2024 року                                                                                   м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.
суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,     

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталія Михайлівни 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталія Михайлівни 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
-       визнати неправомірними дії інспектора Управління патрульної поліції у Рівненській області, старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталії Михайлівни щодо складання постанови про адміністративне правопорушення серії БАТ № 7730054 від 13.09.2023 відносно ОСОБА_1 ; 
- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серія БАТ № 7730054 від 13.09.2023 відносно ОСОБА_1 ; 
- провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено частково:
Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія ЕАТ № 7730054 від 13.09.2023р., якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121-3 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 190,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
У задоволенні позовних вимог до Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталія Михайлівни 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, невірно застосовано норми матеріального права. 
Зокрема, апелянт вказує, що та обставина, що апелянт перед виїздом перевірив автомобіль на технічну справність, а така несправність могла виникнути під час руху транспортного засобу і ним не була помічена під час руху, не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6   ст.121 КУпАП, та не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови. 
Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції застосував абстрактні поняття та припущення («…суд допускає, що несправність могли виникнути в дорозі під час руху…»), що стало наслідком помилкових висновків суду.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталія Михайлівни 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталія Михайлівни 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Після надходження матеріалів справи до апеляційного суду, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
06 березня 2024 року надійшов відзив ОСОБА_1 , в якому позивач просить відмовити у задоволенні вимог, які містяться в апеляційні скарзі, рішення Голосіївського районного суду м. Києва у справі № 752/19454/23 від 22 листопада 2023 року залишити без змін. 
Позивач вказує, що він виїхав з м. Києва ще у світлу пору доби, подолав більше 300 км до місця призначення, приїхав, коли вже потемніло, і не мав можливості виявити дану технічну несправність, у вигляді непрацюючої підсвітки задніх номерних знаків. 
При цьому, транспортний засіб в цей день був в справному стані і подолав значну відстань без жодних проблем, у зв`язку з чим технічна несправність у вигляді перегорання лампочки, яка підсвічувала задні номерні знаки автомобіля виникла під час руху в дорозі, про що мені не було відомо, не залежало від моєї волі, а відповідно без наявності в моїх діях умислу. 
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.09.2023 року інспектором 1-го батальйону 2-ї роти УПП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Ярмошевич Н.М. складено постанову серії ЕАТ № 7730054 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 13.09.2023 о 20 год. 41 хв. водій керував транспортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в ПДР - керування водієм тз з номерним знаком, повернутим чи неосвітленим, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що суду не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що позивач, знаючи про несправність, з умислом або через необережність, керував транспортним засобом без освітлення номерного знаку.
Суд допускає, що зазначена несправність могла виникнути в дорозі під час руху, а тому позивач про неї не знав та не міг знати або передбачати можливості її виникнення, що виключає в його діях ознаки умислу або необережності. Відсутність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення виключає склад адміністративного правопорушення в діях позивача в цілому.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Закон України «Про дорожній рух»   регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Згідно   статті 14 вказаного Закону   учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього   Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють   Правила дорожнього руху, затверджені   постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Відповідно до   п. 1.1 Правил дорожнього руху   ці Правила відповідно до   Закону України «Про дорожній рух»   встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 1.3 вказаних Правил закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно   п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
У силу вимог   пункту 2.9 «в» Правил дорожнього руху   водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий; керувати транспортним засобом, зокрема без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Частиною першою   статті 121-3 КУпАП   визначено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, експлуатація транспортного засобу без освітленого номерного знаку в темну пору доби (за наявності всіх інших необхідних ознак складу правопорушення), становить собою окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною першою   статті 121-3 КУпАП.
До того ж, у відповідності до   пункту 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху   забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: зовнішні світлові прилади: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.
Таким чином, Національна поліція України уповноважена через посадових осіб притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема, у разі керування автомобілем з номерним знаком, який є неосвітленим у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості.
Так, відповідно до оскаржуваної постанови від 13.09.2023 серії ЕАТ № 7730054, 13.09.2023 о 20 год. 41 хв. водій керував тз з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в ПДР - керування водієм тз з номерним знаком, повернутим чи неосвітленим, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
При цьому, позивачем не заперечується та визнається той факт, що в момент виявлення правопорушення в темну пору доби номерний знак на транспортному засобі, яким він керував, був неосвітленим.
Так, у відзиві на апеляційну скаргу позивач вказав, що він не заперечував факту відсутності освітлення номерного знаку після того, як про це йому зазначила інспектор поліції, разом з цим, автомобіль в той день був в справному стані, але під час руху транспортного засобу з м. Києва до м. Рівне лампочка, яка підсвічувала задні номерні знаки, перегоріла чи використала свій ресурс з причин, які не залежали від моєї волі, а відповідно без наявності в моїх діях умислу». 
Разом з тим, посилання позивача на те, що в цей день перед виїздом транспортний засіб був в справному стані, а лише під час руху транспортного засобу виникла несправність, колегія суддів оцінює критично, оскільки останнє не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6   ст.121 КУпАП, та не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до   пункту 2.3 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Тобто, саме на водія покладено відповідальність за технічний стан автомобіля як перед початком руху, так і під час руху, а тому твердження позивача, що дана несправність виникла під час руху, не звільняє його від адміністративної відповідальності.
За таких обставин, колегія суддів зважає також на те, що передбачене частиною першою   статті 121-3 КУпАП   належить до правопорушень з формальним складом, і приходить до висновку, що керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком утворює склад правопорушення, визначений у цій статті. 
Відтак, оскільки обов`язок дбати про справність транспортного засобу та відповідальність за певні недоліки його стану покладається саме на водія, то доводи позивача про те, що лише під час руху виникла несправність освітлення номерного знаку на правомірність постанови не впливають.
Доказів на спростування вказаних обставин позивачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції надано не було.
Вказане у сукупності з урахуванням всіх зібраних матеріалів, в достатній мірі підтверджує наявність в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою   ст. 121-3 КУпАП.
Відтак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови від 13.09.2023 серії ЕАТ № 7730054. 
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України      та судову практику, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталія Михайлівни 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Згідно з положеннями   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталія Михайлівни 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року - задовольнити. 
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ярмошевич Наталія Михайлівни 1 бат. 2 рота УПП у Рівненській області ДПП Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            В.О. Аліменко, 

                                                                                                     Н.В. Безименна