УХВАЛА

09 січня 2024 року 
м. Київ
справа № 640/9729/22
адміністративне провадження № К/990/44251/23 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А. перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу, 
-УСТАНОВИВ:
У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, яким просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 22 червня 2022 року № 14-с "Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності".
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні позову.
Не погоджуючись з рішеннями судів, позивач безпосередньо до Верховного Суду подав касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.
Предметом спору у цій справі є правомірність видання наказу Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 22 червня 2022 року № 14-с "Про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності".
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Оскаржуючи рішення судів попередніх інстанцій, позивач як підставу вказує пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суди попередніх інстанцій не врахували висновків  Верховного Суду, які викладені у постановах від 28 квітня 2020 року у справі №822/46/18, від 04 вересня 2020 року у справі №826/6165/17, від 15 листопада 2021 року у справі №212/9516/19, від 17 липня 2019 у справі №640/14146/16 щодо застосування частини другої статті 74 Закону України «Про державну службу», а також зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховані висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 13 листопада 2019 року у справі №820/5072/16, від 15 квітня 2021 року у справі №320/1794/20 щодо  застосування частини першої статті 77 Закону України «Про державну службу» та висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 11 грудня 2018 року у справі №810/1224/17 щодо застосування частини четвертої статті 74 Закону України «Про державну службу». 
Так, за приписами частини четвертої статті 328 КАС України відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 зазначеної норми КАС України можливе за умови зазначення у касаційній скарзі норми права, щодо якої Верховним Судом висловлена правова позиція, подібність правовідносин та обґрунтування у чому саме полягає неправильне застосування судами цієї норми, з урахуванням обставин, установлених судами у цій справі.
Верховний Суд звертає увагу заявника, що недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними. Також необхідною умовою є належне обґрунтування неправильного застосування цієї норми (відмінне від висновку Верховного Суду).
Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на вищезгадані правові висновки Верховного Суду, оскільки лише вибіркове цитування уривків з постанов Верховного Суду без обґрунтування заявником подібності правовідносин у справах, на які він посилається, до правовідносин цієї справи, та без обґрунтування неправильного, на думку заявника, застосування норми права, не є належним викладенням підстав касаційного оскарження, передбаченого пунктом 1 частиною четвертою статті 328 КАС України.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Фактично доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з судовими рішеннями, переоцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, що виходить за межі касаційного перегляду, які визначені статтею 341 КАС України.
Отже, скаржником не викладені передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу - повернути особі, яка її подала.
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	                              С.А. Уханенко