Дата документу  Справа № 334/7091/23 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 334/7091/23                  Головуючий в 1 інст. Баруліна Т.Є.
Провадження № 33/807/86/24                                         Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року                         місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника іншого учасника ДТП ОСОБА_2 – адвоката Білоуса С.А., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2023 р., якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, стягнуто судовий збір. 

Згідно з відомостями постанови, суддя місцевого суду встановив: 10.08.2023 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №047294, згідно якого 10.08.2023 року о 17:35 год. в м. Запоріжжі, проспект Соборний-Верхня, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mersedes-Benz з д.н.з. НОМЕР_1 на регульованому перехресті з вул. Верхня при повороті ліворуч, не надав переваги у русі транспортному засобу Toyota Rav4 з д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.16.6 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає про недотримання судом першої інстанції вимог ст. 280 КУпАП під час розгляду даної справи. Постанова суду є незаконною, ухваленою при неповному з`ясуванні обставин справи та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.
Після ДТП та під час розгляду справи апелянт не визнав себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, надавав пояснення про те, що, рухаючись на зелений сигнал світлофора, виїхав на перехрестя вул. Верхня та пр. Соборний, повертаючи ліворуч та завершуючи маневр, з правого боку в нього врізався автомобіль Toyota Rav4, який рухався на забороняючий рух сигналсвітлофора, що підтверджується характером та розташуванням пошкоджень на обох транспортних засобах, які зафіксовані на фото з місця події.
Крім того, в письмових поясненнях, наданих одразу після ДТП, водій Toyota Rav4  ОСОБА_3  вказувала, що саме вона в`їхала в його автомобіль.
Рух ОСОБА_3 на забороняючи сигнал світлофора підтвердили й свідки ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Але суд першої інстанції надав невірну оцінку їх показам та зробив хибні висновки у своєму рішенні.
На думку ОСОБА_1 , розглядаючи дану справу, суд першої інстанції поклав в основу звинувачення докази, які ані окремо по собі, ані в сукупності, не можуть поза розумним сумнівом свідчити про наявність його провини у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.
Посилання суду на протокол про адміністративне правопорушення, як на доказ провини особи, суперечить діючому законодавству та судовій практиці. А посилання на пояснення водія ОСОБА_3 , як на доказ, апелянт вважає упередженим та необ`єктивним, так як вона не була допитана в судовому засіданні, особисто суду пояснення не надавала. ЇЇ пояснення суперечать показанням свідків та самого ОСОБА_1 .
Схема ДТП не містить інформації про механізм ДТП та не усуває протиріч у показах учасників ДТП та свідків, а тому посилання суду на яку є помилковим. 
Всупереч нормам КУпАП, суд при винесенні постанови не врахував викладені обставини та ухвалив постанову, висновки якої не відповідають фактичним обставинам справи.
ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки та не звернув уваги на покази неупередженого свідка ДТП, з необхідною та достатньою повнотою не встановив фактичні обставини справи та прийняв передчасне рішення про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Автор апеляції наполягає на дотриманні ним вимог п. 16.6 ПДР, та порушення потерпілою Правил дорожнього руху, а саме п.п. 8.7.3, 12.3 ПДР, які знаходяться у причинному зв`язку з ДТП. 
ОСОБА_1 просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2023 р., провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 

Враховуючи обізнаність іншого учасника ДТП ОСОБА_2 про час, дату та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, та присутність її представника – адвоката Білоуса С.А., який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_2 , суддя вважає за можливе розглянути справу без участі іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, адвоката Білоуса С.А., який заперечував доводам апеляційної скарги, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як вбачається з відомостей, наявних в матеріалах справи, суд першої інстанції не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Так, вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за викладених у протоколі серії ААД №047294 від 10.08.2023 р. фактичних обставин, підтверджується сукупністю відомостей, які зазначені у схемі місця ДТП (а.с. 2); письмових поясненнях ОСОБА_1 , іншого учасника ДТП – ОСОБА_2 (а.с.3, 4); фототаблицею (а.с.5); відеозаписом події.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, не вважаючи себе винуватим у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Зазначив про відсутність в матеріалах справи доказів його провини, посилаючись на пояснення свідка ОСОБА_4 , яка була допитана судом першої інстанції.
ОСОБА_1 стверджував, що, керуючись ПДР, він здійснював маневр повороту та завершив його.
Просив звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з невинуватістю у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Адвокат Білоус С.А., діючи в інтересах іншого учасника ДТП – ОСОБА_2 , заперечував доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Наполягав на порушенні ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху, що знаходиться в причинному зв`язку з настанням пригоди.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відхилити.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються схемою місця ДТП, на якій зображені транспортні засоби учасників події, напрямок їх руху та місце зіткнення, а також письмовими поясненнями учасника пригоди ОСОБА_2 , які долучені до протоколу.

Так, згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Toyota Rav4 з д.н.з. НОМЕР_2 , рухалася на зелений сигнал світлофора по головній дорозі по пр. Соборний. Побачила, як водій автівки Mersedes-Benz з д.н.з. НОМЕР_1 , почав повертати, на її попереджувальні сигнали не реагував, вона намагалася уникнути зіткнення, але вдарилася в транспортний засіб ОСОБА_1 .

Пояснення ОСОБА_2 узгоджуються з відомостями, відображеними у схемі ДТП, фото таблиці, даними про місця механічних пошкоджень автомобілей.

З письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що він рухався по пр. Соборний при складних погодних умовах. На перехресті з вул. Верхньою, пропустивши всі транспортні засоби, що рухалися цим проспектом, коли на світлофорі заблимало зелене світло, впевнившись в безпеці свого маневру, почав завершувати поворот. Авто Toyota Rav4 з д.н.з. НОМЕР_2 , яке спочатку зменшувало швидкість, перед перехрестям почало прискорюватися і врізалося в його автівку.

Однак, пояснення ОСОБА_1 суперечать викладеним у протоколі обставинам та наявним в матеріалах справи доказам, й не підтверджуються об`єктивними даними.

Суддя місцевого суду, дослідивши всі докази в їх сукупності, прийняв обґрунтоване рішення, взявши до уваги, в тому числі й письмові пояснення ОСОБА_2 , піддавати сумніву які у апеляційного суду немає підстав. 

Крім того, такі пояснення узгоджуються з іншими матеріалами справи. Зафіксована слідова інформація, механізм пошкоджень транспортних засобів слугують підтвердженню висновку місцевого суду. 

Пояснення свідка ОСОБА_4 , яка перебувала в момент ДТП в автівці ОСОБА_1 та на які посилається сам ОСОБА_1 , судом першої інстанції піддано належній оцінці та обґрунтовано не взято до уваги. При цьому, судом небезпідставно враховано й зміну в ході судового розгляду ОСОБА_1 показів. 

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та сприймає зміну свідчень ОСОБА_1 як спосіб захисту від інкримінованого адміністративного звинувачення у скоєнні ДТП.

Долучений ОСОБА_1 до матеріалів справи відеозапис з камери спостереження не підтверджує доводів апеляційної скарги та не слугує доказом його невинуватості.

Суд зауважує на відсутності клопотань учасників провадження про проведення експертних досліджень. 

Між тим, наявні у розпорядженні суду матеріали доводять висновки місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень п.16.6 ПДР, що перебуває у причинному зв`язку із подією дорожньо-транспортної пригоди.

Викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

При цьому, через повноваження суду щодо розгляду справи лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення, не можуть бути взяті до уваги твердження апелянта щодо наявності порушень Правил дорожнього руху з боку іншого водія. В даному провадженню підлягають розгляду дії водія ОСОБА_1 в межах складеного відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, місцевий суд належним чином встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП підлягають застосуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, і дійшов обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши мінімальне стягнення, встановлене санкцією статті 124 цього Кодексу. 

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги. 

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено, що обумовлює відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2023 р., якою на  ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник