ПОСТАНОВА 
Іменем України

05 грудня 2023 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/1928/21
провадження № 22-ц/4809/1143/23 

       Кропивницький апеляційний суд в складі:колегії суддів судової палати у цивільних справах:
        
головуючого судді: Дуковського О.Л.
суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.
з участю секретаря: Федоренко Т.О.

Учаснники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»;
відповідач - ОСОБА_1 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2023 року, у складі головуючого судді Варакіної Н.Б. у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В С Т А Н О В И В:
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування вимог зазначав, що 16.03.2020 між  ОСОБА_1  та АТ «Державний ощадний Банк України» в особі філії – Кіровоградське обласне управління було укладено договір, шляхом підписання заяви про приєднання № 3287412/160320 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки).
Згідно вказаного договору банк відкрив відповідачу поточний рахунок IBAN: НОМЕР_1 на умовах тарифного плану «Мій комфорт», та надавши йому платіжну картку типу: «Моя картка» MastercardDebitWordPayPass з пін-конвертом. 
Позивач зазначав, що 16.03.2020 відповідач підписав кредитну заяву №863866310, на підставі якої йому по поточному рахунку встановлено кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі - 16 300,00 грн .
Відповідач у разі використання зобов`язався повернути кошти та сплатити відсоток за користування кредитом в розмірі 38 % річних.
ОСОБА_1 розпочав користуватися кредитними коштами банка, використовуючи їх на власний розсуд.
При цьому відповідач не в повному обсязі здійснював повернення кредиту, так як не здійснював необхідного мінімального платежу, а тому по кредиту виникла прострочена заборгованості по сплаті чергових платежів, яку відповідач станом на сьогоднішній день не погасив, платежів по кредиту не здійснював.
Внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань за користування кредитним лімітом у відповідача утворилася заборгованість, яка станом на 26.02.2021 складає - 18 695,33 грн, з яких: основного боргу – 16 249,17 грн, нарахованих відсотків – 2427,17 грн, розмір 3% річних за прострочених сум заборгованості – 8,01 грн, розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів – 10,98 грн.
Просив стягнути із   ОСОБА_1 на користь банку заборгованість у сумі - 18 695,33 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» подало апеляційну скаргу на зазначене рішення суду.
Позивач вважає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що 16.03.2020 між  ОСОБА_1  та АТ «Державний ощадний Банк України» в особі філії – Кіровоградське обласне управління, укладено заяву про приєднання № 3287412/160320 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання електронного платіжного засобу (платіжної картки), згідно якого банк відкрив відповідачу поточний рахунок IBAN: НОМЕР_1 на умовах тарифного плану «Мій комфорт», та надавши йому платіжну картку типу «Моя картка» MastercardDebitWordPayPass з пін-конвертом.
16.03.2020 підписано кредитну заяву №863866310, на підставі якої відповідачу по поточному рахунку було встановлено кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 16 300,00 грн, встановлений відсоток за користування кредитом в розмірі 38 % річних.
Звернувшись із даним позовом позивач посилався на те, що відповідач станом на 03.03.2021має заборгованість – 18 676,34 грн, яка складається з 16249,17 грн – основної заборгованості, 2427,17 грн - заборгованість за нарахованими відсотками.
Із наданої банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 08.08.2020 заборгованості відповідач за кредитним договором не мав.
Відповідач вказував, що невідома особа шахрайським шляхом зняла з банківської карти відповідача грошові кошти в розмірі 20 900 грн, в зв`язку із чим він, 11.08.2020 звернувся із заявою про вчинення злочину до поліції, та зареєстровано кримінальне провадження 12020125020000668.
Із службової записки АТ «Державний ощадний банк» вбачається, що 09.08.2020 об 11.01 ОСОБА_1 зателефонував до контакт-центру Банку для блокування платіжних краток № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 по підозрі на проведення шахрайських операцій в мережі Інтернет. Додатково оператор зафіксував інформацію в системі про відмову клієнта від проведених операцій по даним платіжним карткам за 08.08.2020 в мережі інтернет.
З електронного повідомлення щодо надання інформації по боржнику вбачається, що 08.08.2020 було здійснено переказ коштів через OurPos -->OurEuroCard/MasterCard:
з картки № НОМЕР_2 об 19.14 - 10 000 грн, об 19.16 – 6100 грн;
з картки № НОМЕР_3 об 19.18 – 4800 грн.
Перекази здійснені через «Ощад24/7» на картку Приватбанк.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
На підставі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За правилом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
За змістом пунктів 8, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», яка діяла на момент списання спірних коштів банк, як емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Згідно з умовами договору клієнт зобов`язаний не допускати використання карток будь-якими іншими особами, зберігати у таємниці ПІН-коди, паролі та іншу інформацію, розголошення якої може призвести до фінансових втрат клієнта та банку, у разі втрати картки негайно повідомляти про це контакт-центр банку, не ініціювати проведення операцій із застосуванням карток у разі, якщо це може призвести до порушення недотримання вимог чинного законодавства України.
Доказів, які б вказували, що  кошти були зняті самим відповідачем матеріали справи не містять та не були надані позивачем. Також відсутні докази про те, що відповідач втрачав свою кредитну картку, надавав її для користування іншим особам або повідомляв комусь ПІН-код. Ці обставини відповідач заперечує.
Встановлено, що порушено кримінальне провадження за фактом шахрайських дій щодо зняття грошових коштів із банківської карти відповідача і на даний час відсутнє рішення, яке набрало законної сили щодо розгляду кримінальної справи.
Виходячи з вищевикладеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач не надав достатніх доказів, що користувач картки – ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції та правильно відмовив у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 червня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя:                                                          О.Л. Дуковський

Судді:                                                                                   Л.М. Дьомич

О.А. Письменний