Справа № 126/2546/23 
Провадження № 33/801/140/2024
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Рудь О. Г.
Доповідач: Медвецький С. К.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року                 м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Дудіна Л. В. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою Бершадського районного суду Вінницької області Вінницької області від 05 грудня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
25 січня 2024 року адвокат Дудін Л. В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі за статтею 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бершадського районного суду Вінницької області Вінницької області від 05 грудня 2023 року.
Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови обґрунтована тим, що:
про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався 18 січня 2024 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження у Бершадському відділі державної виконавчої служби Гайсинського району Вінницької області;
суд першої інстанції був зобов`язаний надіслати ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови, оскільки розгляд справи проведений у його відсутність. 
Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
Початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний з моментом прийняття такої постанови, а не з дня отримання її копії особою, яка має намір її оскаржити.
З матеріалів справи слідує, що оскаржувану постанову винесено судом першої інстанції 05 грудня 2023 року у відсутність ОСОБА_1 , тому строк на її апеляційне оскарження закінчився 14 грудня 2023 року.
Апеляційну скаргу заявник подав 25 січня 2024 року, про що свідчить реєстраційний штамп суду, тобто після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 беззаперечно був обізнаний про розгляд 05 грудня 2023 року о 09:00 год Бершадським районним судом Вінницької області справи про адміністративне правопорушення відносно нього про, що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про вручення судової повістки (а. с. 11), однак не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, не повідомив суд причини своєї неявки на судове засідання, своєчасно не отримав інформацію про результат розгляду справи, а також копії судового рішення у ній.
Відтак причини пропуску строку на апеляційне оскарження, якими адвокат Дудін Л. В. обґрунтовує поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду є неповажними.
Законом передбачено, що пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновлюється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, в якому повинні бути викладені обставини, що слугували б поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Норми , які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року, «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).
Разом з тим, стаття 6 не може тлумачитися як надання сторонам справи автоматичного права на отримання певної форми надіслання судових документів, наприклад, рекомендованим листом.
На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини «Богонос проти Росії» від 05 лютого 2004 року).
Необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Устименко проти України»).
Поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути обставини, що об`єктивно є непереборними і не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк. 
Ураховуючи наведене, беручи до уваги, що з дня прийняття постанови суду першої інстанції минув тривалий строк, зважаючи на причини, якими заявник обґрунтовує поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку, що у поданому клопотанні заявником не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього строк, а наведені в обґрунтування клопотання доводи, не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.
Оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та не навів поважних причин пропуску цього строку, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання адвоката Дудіна Л. В. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бершадського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2023 року відмовити.
Апеляційну скаргу адвоката Дудіна Л. В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 05 грудня 2023 року повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Вінницького
апеляційного суду                          Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ