30.01.24
22-ц/812/200/24
Провадження № 22-ц/812/200/23 Суддя першої інстанції Закревський В.І.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
30 січня 2024 року м. Миколаїв Справа № 484/3753/23
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
головуючого – Царюк Л.М.,
суддів – Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,
при секретарі судового засідання – Горенко Ю.В.,
представника позивача – ОСОБА_1 ,
відповідача – ОСОБА_2 ,
представника приватного підприємства «Сюіта 2006» – Дашка І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі – приватного підприємства «Сюіта 2006», в інтересах якого діяв ліквідатор Дашко Ігор Валерійович, на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2023 року, постановлену під головуванням судді Закревського В.І., в залі судового засідання в м. Первомайськ, повний текст якої складено 01 серпня 2023 року, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

18 липня 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Доводи позову обґрунтовувала тим, що 06 червня 1992 року між сторонами було укладено шлюб.
На день подання позову фактичні шлюбні відносини припинено і сторони проживають окремо.
За період перебування у шлюбі було набуто спільне майно, а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_1 ; двокімнатна квартира АДРЕСА_2 .
Сторонами у період шлюбу було набуто у власність майно загальною вартістю 644 700 грн.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_3 просила суд здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
Визнати за нею право власності на двокімнатну квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на двокімнатну квартиру, за адресою: АДРЕСА_4 . 
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2023 року затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у цивільній справі № 484/3753/23, відповідно до умов якої:
1. Метою укладення даної мирової угоди є добровільне на підставі взаємних поступок врегулювання між Сторонами спору у цивільній справі № 484/3753/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
2. Предметом цієї мирової угоди є двокімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_3 та двокімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_4 .
3. Сторони узгодили, що всі, перелічені в пункті 2 цієї мирової угоди, квартири залишаються у власності відповідача ОСОБА_2 , який зобов`язується відшкодувати позивачу вартість квартири за адресою: АДРЕСА_3 .
4. Відшкодування, визначене пунктом 3 цієї мирової угоди становить у грошовому виразі 323  500 грн та має бути виплачено відповідачем позивачу готівкою або на розрахунковий рахунок позивача у строк не пізніше 3 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду про затвердження цієї мирової угоди.
5. Факт отримання позивачем від відповідача відшкодування підтверджується власноручно складеною позивачем розпискою - у разі здійснення відшкодування готівкою або квитанцією (чеком, тощо) у разі здійснення відшкодування шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок позивача.
6. З моменту отримання від відповідача відшкодування, передбаченого пунктами 3, 4 цієї мирової угоди, позивач безумовно визнає виключне особисте право власності відповідача на квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 та квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . 
7. Ухвала суду про затвердження цієї мирової угоди після набрання нею законної сили є правовою підставою для проведення відповідачем державної реєстрації за собою права власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 та квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .
8. Сторони домовились про те, що судові витрати, понесені ними у зв`язку з розглядом судом цивільної справи № 484/3753/23 не відшкодовуються та покладаються на ту сторону, яка понесла такі витрати.
9. Сторони заявляють, що умови цієї мирової угоди є такими, що не порушують жодних прав, свобод чи інтересів інших осіб, які не є сторонами цієї мирової угоди.
10. Сторони гарантують (підтверджують) один одному, що укладання цієї мирової угоди та її виконання не суперечить нормам чинного в Україні законодавства, ця мирова угода укладається на взаємовигідних для сторін умовах, відповідає їх інтересам, спрямована на реальне настання наслідків, які обумовлені у ній; волевиявлення сторін є вільним, усвідомленим і відповідає дійсним намірам сторін, ця мирова угода укладена без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску, всі умови цієї мирової угоди є для сторін зрозумілими, відповідають їх волевиявленню і не викликають будь-яких запитань.
11. Зміст статей 255, 256 ЦПК України сторонам зрозумілий. 
12. Ця мирова угода складена в трьох примірниках, по одному для сторін, один для суду, який з цього приводу приймає ухвалу суду про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі. 
Закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Повернуто ОСОБА_3 з державного бюджету судовий збір у сумі 1 644 грн, сплачений у складі судового збору 3 287 грн 97 коп. за квитанцією № 32528798800007345304 від 17 липня 2023 року, яка знаходиться в матеріалах справи № 484/3753/23.
Ухвала суду мотивована тим, що умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси.
Не погодившись з ухвалою суду, особа, яка не брала участі справі – Приватне підприємство «Сюіта 2006», в інтересах якого діяв ліквідатор Дашко І.В., (далі – ПП «Сюіта 2006») подало апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило суд ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду, якою визнано мирову угоду сторін прямо стосується майнових інтересів ПП «Сюіта 2006», як кредитора ОСОБА_3 та як стягувача за відкритим виконавчим провадженням № 71257042.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16 лютого 2023 року в рамках справи № 916/1507/21, заяву арбітражного керуючого ліквідатора ПП «Сюіта 2006» Дашка І.В. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ПП «Сюіта 2006» на ОСОБА_3 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Екоюг» (далі – ТОВ «Екоюг») про стягнення з них солідарно 5 097 231.81 грн – задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ТОВ «Екоюг» на користь ПП «Сюіта 2006» 5 097 231.81 грн.
10 березня 2023 року, на підставі наказу Господарського суду Одеської області, виданого в рамках справи № 916/1507/21, Першим відділом ДВС у Первомайському районі відкрито виконавче провадження №71257042. Так, сторонами названого виконавчого провадження є: ПП «Сюіта 2006» - стягувач та ОСОБА_3 – боржник. Станом на дату звернення до суду з апеляційною скаргою, стан виконавчого провадження значиться як «відкрите».
В подальшому ОСОБА_3 реалізувала законодавчо надане право на апеляційне та касаційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 16 лютого 2023 року.
За результатами перегляду, зокрема, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10 травня 2023 року ухвалу Господарського суду Одеської області від 16 лютого 2023 року в частині задоволення заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ПП «Сюіта 2006» на ОСОБА_3 та стягнення з неї 5 097 231.81 грн залишено без змін. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій були підтримані і судом касаційної інстанції у постанові від 10 серпня 2023 року.
Отже ОСОБА_3 було достеменно відомо про існування грошових зобов`язань перед ПП «Сюіта 2006», а також про існування відносно неї відкритого виконавчого провадження, що підтверджується також ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12 квітня 2023 року, в якій вирішувалось клопотання ОСОБА_3 про зупинення дії ухвали Господарського суду Одеської області від 16 лютого 2023 року по справі № 916/1507/21 на час розгляду її апеляційної скарги. Доцільність такого зупинення ОСОБА_3 аргументувала саме фактом відкриття виконавчого провадження № 71257042.
Крім того пред`явлення позовної заяви до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області було ініційовано саме ОСОБА_3 . Вказаний позов пред`явлено 18 липня 2023 року, що по часовим проміжкам слідує після факту підтвердження законності ухвали Господарського суду Одеської області від 16 лютого 2023 року – постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10 травня 2023 року та як наслідок, поновлення дії ухвали від 16 лютого 2023 року і відновлення її примусового виконання в рамках відкритого виконавчого провадження № 71257042.
На підставі оскаржуваної ухвали ОСОБА_2 зареєстрував право приватної власності на нерухоме майно, а саме спірні двокімнатні квартири зазначені в ухвалі Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2023 року.
Така обставина беззаперечно унеможливлює звернути стягнення на вказане нерухоме майно, яке до постановлення оскаржуваної ухвали належало на праві спільної сумісної власності подружжю.
На думку скаржника, суд першої інстанції затверджуючи мирову угоду, дійшов помилкового висновку, що умови мирової угоди є такими, що не порушують жодних прав, свобод та інтересів інших осіб, які не є сторонами цієї мирової угоди. Умови мирової угоди зачіпають права скаржника, як сторони кредитора та стягувача у відкритому виконавчому провадженні, в якому боржником виступає сторона затвердженої мирової угоди – ОСОБА_3 .
Від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
В своєму відзиві позивач зазначала, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення.
Укладення мирової угоди є правом сторін, яким вони можуть скористатись у будь-який момент судового розгляду, тобто після відкриття провадження у справі судом першої інстанції, апеляційної чи касаційної інстанції та до ухвалення судового рішення за результатами такого розгляду.
В свою чергу сторонами в процесі розгляду спору було досягнуто домовленості щодо укладення мирової угоди, в подальшому дана мирова угода була підписана сторонами та затверджена судом першої інстанції, що вказує про те, що ухвала суду першої є законною та такою, що відповідає нормам Цивільного процесуального кодексу України.
В даному випадку будь-які права ТОВ «Сюіта 2006» не порушені, оскільки правовідносини, що виникли є сімейними, що виникають із спільної сумісної власності.
Відповідач ОСОБА_2 також надав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначав, що вважає апеляційну скаргу безпідставною.
Будь-яких інтересів чи прав, укладена мирова угода не порушує, оскільки випливає з сімейних правовідносин та інституту сім`ї, права спільної сумісної власності.
В свою чергу скаржник не є членом сім`ї та укладена угода жодним чином не впливає на права скаржника.
За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Установлено, що 18 січня 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Під час розгляду справи сторони подали до суду першої інстанції заяву про затвердження мирової угоди.
1. Метою укладення даної мирової угоди є добровільне на підставі взаємних поступок врегулювання між Сторонами спору у цивільній справі № 484/3753/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. 
2. Предметом цієї мирової угоди є двокімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_3 та двокімнатна квартира, за адресою: АДРЕСА_4 .
3. Сторони узгодили, що всі, перелічені в пункті 2 цієї мирової угоди, квартири залишаються у власності відповідача ОСОБА_2 , який зобов`язується відшкодувати позивачу вартість квартири за адресою: АДРЕСА_3 .
4. Відшкодування, визначене пунктом 3 цієї Мирової угоди становить у грошовому виразі 323  500 грн та має бути виплачено відповідачем позивачу готівкою або на розрахунковий рахунок позивача у строк не пізніше 3 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду про затвердження цієї мирової угоди.
5. Факт отримання позивачем від відповідача відшкодування підтверджується власноручно складеною позивачем розпискою - у разі здійснення відшкодування готівкою або квитанцією (чеком, тощо) у разі здійснення відшкодування шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок позивача.
6. З моменту отримання від відповідача відшкодування, передбаченого пунктами 3, 4 цієї Мирової угоди, позивач безумовно визнає виключне особисте право власності відповідача на квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 та квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . 
7. Ухвала суду про затвердження цієї мирової угоди після набрання нею законної сили є правовою підставою для проведення відповідачем державної реєстрації за собою права власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 та квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .
8. Сторони домовились про те, що судові витрати, понесені ними у зв`язку з розглядом судом цивільної справи № 484/3753/23 не відшкодовуються та покладаються на ту сторону, яка понесла такі витрати.
9. Сторони заявляють, що умови цієї мирової угоди є такими, що не порушують жодних прав, свобод чи інтересів інших осіб, які не є сторонами цієї мирової угоди.
10. Сторони гарантують (підтверджують) один одному, що укладання цієї мирової угоди та її виконання не суперечить нормам чинного в Україні законодавства, ця мирова угода укладається на взаємовигідних для сторін умовах, відповідає їх інтересам, спрямована на реальне настання наслідків, які обумовлені у ній; волевиявлення сторін є вільним, усвідомленим і відповідає дійсним намірам сторін, ця мирова угода укладена без будь-якого застосування фізичного чи психічного тиску, всі умови цієї мирової угоди є для сторін зрозумілими, відповідають їх волевиявленню і не викликають будь-яких запитань.
11. Зміст статей 255, 256 ЦПК України сторонам зрозумілий. 
12. Ця мирова угода складена в трьох примірниках, по одному для сторін, один для суду, який з цього приводу приймає ухвалу суду про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі. 
Зі змісту мирової угоди вбачається, що ОСОБА_2 став єдиним власником квартир за адресою: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , що свідчить про те, що частка вищевказаних квартир, яка належала ОСОБА_3 , перейшла у право власності до ОСОБА_2 .  
Згідно вимог частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 16 лютого 2023 року заяву арбітражного керуючого ліквідатора ПП «Сюіта 2006» про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ПП «Сюіта 2006» на ОСОБА_3 та ТОВ «Екоюг» про стягнення з них солідарно 5 097 231.81 грн – задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ТОВ «Екоюг» на користь ПП «Сюіта 2006» 5 097 231.81 грн.
10 березня 2023 року, на підставі наказу Господарського суду Одеської області Першим відділом ДВС у Первомайському районі відкрито виконавче провадження № 71257042. Так, сторонами названого виконавчого провадження є: ПП «Сюіта 2006» - стягувач та ОСОБА_3 – боржник. В межах цього виконавчого провадження 13 березня 2023 року винесено постанову державного виконавця про арешт майна боржника. 
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10 травня 2023 року ухвалу Господарського суду Одеської області від 16 лютого 2023 року в частині задоволення заяви ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ПП «Сюіта 2006» на ОСОБА_3 та стягнення з неї 5 097 231.81 грн залишено без змін. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій були підтримані і судом касаційної інстанції у постанові від 10 серпня 2023 року.
Отже ОСОБА_3 було достеменно відомо про існування грошових зобов`язань перед ПП «Сюіта 2006», а також про існування відносно неї відкритого виконавчого провадження, що підтверджується також ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12 квітня 2023 року, в якій вирішувалось клопотання ОСОБА_3 про зупинення дії ухвали Господарського суду Одеської області від 16 лютого 2023 року по справі № 916/1507/21 на час розгляду її апеляційної скарги. Доцільність такого зупинення ОСОБА_3 аргументувала саме фактом відкриття виконавчого провадження № 71257042.
На підставі оскаржуваної ухвали ОСОБА_2 зареєстрував право приватної власності на нерухоме майно, а саме спірні двокімнатні квартири. 
Отже, на час постановлення ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2023 року про закриття провадження у справі з підстав укладення між сторонами мирової угоди і затвердження такої частина спірного нерухомого майна належала ОСОБА_3 , яка є боржником у відкритому виконавчому провадженні на виконання судового рішення про стягнення грошової суми у розмірі 5 097 231,81 грн на користь ПП «Сюіта 2006», яке є стягувачем. 
Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції про затвердження мирової угоди, ПП «Сюіта 2006», інтереси якої представляє ОСОБА_4 , посилалась на те, що поділ спільного майна подружжя використано сторонами для уникнення сплати боргу боржником за  судовим рішенням, чим порушено права, свободи та інтереси ПП «Сюіта 2006» .
Зважаючи на вищевикладене, поділ майна подружжя, яке було здійснено ухвалою суду про затвердження мирової угоди, впливає на права та інтереси   ПП «Сюіта 2006», як стягувача у виконавчому провадження, що виконується примусово за судовим рішенням, а тому ПП «Сюіта 2006» має право на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Затверджуючи мирову угоду, суд першої інстанції виходив з того, що мирова угода відповідає чинному законодавству, не порушує права сторін, відповідає встановленим у справі фактичним обставинам.
Однак, колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Положеннями частини 1 статті 207 ЦПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
Згідно з частиною 5 статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Виходячи з обґрунтувань позовних вимог та положень статті 207 ЦПК України, суд першої інстанції повинен був встановити обставини щодо належності на праві власності подружжю майна, яке вони бажають поділити, чи не мають треті особи права на дане майно. Тобто, з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди закону і чи не порушують права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.
Зі змісту інформації про виконавче провадження № 71257042, яке відкрито 10 березня 2023 року на підставі наказу Господарського суду Одеської області від 17 лютого 2023 року № 916/1507/21 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПП «Сюіта 2006» боргу у розмірі 5 097 321.81 грн та в рамках цього провадження державним виконавцем винесено ухвали про арешт майна боржника, під ознаки якого підпадають квартири за адресою: АДРЕСА_3 та за адресою: АДРЕСА_4 , що є об`єктами поділу у мировій угоді. 
Отже, на момент постановлення оскаржуваної ухвали до частини спірного нерухомого майна, що підлягало поділу між сторонами, мало інтерес ПП «Сюіта 2006» з питань погашення грошового боргу позивачем у справі ОСОБА_3 за рахунок звернення стягнення на це майно.
Проте, постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі без участі стягувача, суд першої інстанції не пересвідчився, що укладена між сторонами мирова угода стосується лише прав та обов`язків сторін та предмета позову, та не порушує права і законні інтереси інших осіб, зокрема стягувача ПП «Сюіта 2006», та не вирішив питання про залучення його до участі у справі, дійшовши передчасного висновку про наявність підстав для задоволення заяви.
Таким чином, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, відтак оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню в порядку статті 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду.
Судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу суду першої інстанції підлягають розподілу після вирішення справи по суті спору. 
Керуючись статтями 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі – Приватного підприємства «Сюіта 2006», в інтересах якого діяв ліквідатор Дашко Ігор Валерійович, задовольнити.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 серпня 2023 року скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 30 січня 2024 року.