ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/5885/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Прокопчук Т.С.,     
  
          розглянувши в порядку письмового провадження  в місті Дніпро  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській  області  
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду    від  31.08.2023, (суддя суду першої інстанції Т.М. Кармазіна), прийняте в порядку спрощеного провадження в місті Кропивницькому, в адміністративній справі №340/5885/23   за позовом   ОСОБА_1 до  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В :
          24.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
-       визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо обмеження з 01.03.2022 пенсії, призначеної ОСОБА_1 , максимальним розміром;
-       зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з урахуванням індексації, з 01.03.2022 року передбаченою постановами KM України від 16.02.2022 №118 та з 01.03.2023 від 24.02.2023 № 168, без обмеження її максимальним розміром, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугою років на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. На переконання позивача, пенсія йому виплачується не в повному обсязі. Вказує, що  ГУ ПФУ в Кіровоградській області на підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду, здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі нової довідки, проте застосовано обмеження максимальним розміром, яке вважає протиправним та порушенням його прав, Конституції України та законодавства України про пенсійне забезпечення. Вважає такі дії відповідача протиправними, такими що порушують його права на належне пенсійне забезпечення. 
Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 31.08.2023 суд задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 . Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо застосування обмеження пенсії максимальним розміром при проведенні її перерахунку та виплаті ОСОБА_1 . Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити ОСОБА_1 з 01.03.2022 року виплату нарахованої пенсії, з урахуванням сум індексації, встановлених постановами Кабінету міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" та від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до ч. 7 ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби  та деяких інших осіб» максимальний розмір пенсії ( з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплат до надбавок деяким категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказану статтю, відтак, на думку відповідача, неправильно вирішив справу по суті позовних вимог.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд  вважає, що апеляційна скарга    не підлягає  задоволенню за наступних підстав. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та йому з  22.03.2001 року позивачу призначена довічна пенсія за вислугу років на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 85 % відповідних сум грошового забезпечення, а в подальшому було перераховано пенсію за вислугу років у розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення довічно  (а.с.24зв.-26).
У зв`язку з підвищенням грошового забезпечення поліцейських ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області з метою перерахунку пенсії позивача складена та направлена до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідка №7125 від 18.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, за нормами, чинними на 01.03.2018 року. Згідно з цією довідкою розмір грошового забезпечення за посадою, яку позивач займав на день звільнення, становить 10995,00 грн. (а.с.45)
На підставі цієї довідки ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснено у березні 2018 року перерахунок пенсії з 01.01.2018, призначеної позивачу за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 70% відповідних сум грошового забезпечення та визначено у розмірі 7696,50 грн. (а.с.44).
Позивач, не погоджуючись із зменшенням відсоткового значення пенсії, звертався до суду з позовом та рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від  28 жовтня 2019 року   у справі № 340/114/19 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2018 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років, призначеної ОСОБА_1 , виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком. 
На підставі вказаного рішення суду  ГУ ПФУ в Кіровоградській області в листопаді 2019 року здійснено з 01.01.2018 перерахунок пенсії, призначеної позивачу за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", обчислено її основний розмір, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.49).
Державною установою “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області” виготовлено на направлено до ГУ ПФУ в Кіровоградській області довідку від 03.06.2021 №7125 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу за листопад 2019, складену із врахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18 (набрало законної сили 05.03.2019) та постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19. Відповідно до даної довідки розмір грошового забезпечення позивача складає 20340,50 грн. (а.с.56зв.).
Позивач звертався до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою, у якій просив провести перерахунок його пенсії з 01.04.2019 року на підставі цієї довідки. Проте відповідачем було відмовлено.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2021 року  по справі №340/3663/21  адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії, призначеної ОСОБА_1 , на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області” від 03.06.2021 №7125. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 01 квітня 2019 року перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 , на підставі довідки Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Кіровоградській області” від 03.06.2021 №7125 з урахуванням усіх видів грошового забезпечення, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.
На виконання вказаного рішення суду відповідачем у вересні 2021 року здійснено перерахунок пенсії, призначеної позивачу за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, з 01.04.2019 року та основний розмір визначено у сумі 18306,45 грн., з урахуванням підвищень та доплат загальний розмір становив  23681,56 грн. (а.с.54зв.) При цьому було застосовано обмеження максимального розміру пенсії. Також, судом встановлено, що з  01.04.2019   максимальний розмір пенсії склав 14970,00 грн., з 01.12.2019 - 16380 грн., з 01.07.2020 – 17120 грн., з 01.12.2020 – 17690 грн., з 01.07.2021 – 18540 грн., з 01.12.2021 – 19340 грн., з 01.07.2022 – 20270 грн., з 01.12.2022 – 20930 грн. 
Не погоджуючись з таким перерахунком позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок  його пенсії з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром. Листом відповідач відмовив у здійсненні такого перерахунку, мотивуючи тим, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звертався  до суду та рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2022 року по справі № 340/3436/22 позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо застосування обмеження пенсії, призначеної ОСОБА_1 , максимальним розміром при перерахунку такої пенсії з 01.04.2019 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження розміру пенсії максимальним розміром, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання цього рішення суду відповідачем у січні 2023 року здійснено перерахунок пенсії, призначеної позивачу за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, з 01.04.2019 року та основний розмір визначено у сумі 18306,45 грн., з урахуванням підвищень та доплат загальний розмір становив  23681,56 грн. та який виплачувався позивачу.(а.с.57зв.)  
Водночас, судом встановлено, що з 01 березня 2022 року при перерахунку пенсії позивачу на підставі Постанови КМУ №118, знову обмежено розмір пенсії максимальним розміром – 19340,00 грн. (а.с.15зв.) 
Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації (а.с.12-13). 
На цю заяву відповідач надав позивачу відповідь  від 15.06.2023 року, у якій повідомив, що оскільки його розмір пенсії, визначений згідно з рішенням суду - 23681,56 грн., на даний час перевищує максимальний розмір пенсії (20930,00 грн.), виплата пенсії проводиться в розмірі 23681,56 грн. (а.с.14).
Не погоджуючись із діями суб`єкта владних повноважень при перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.
          Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що обмеження розміру пенсії 10-ма прожитковими мінімумами при проведенні її індексації є необґрунтованим. 
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Статтею 46 Конституції України  закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Судом враховано, що обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” №3668-VI від 08.07.2011 (далі – Закон №3668-VI).
Так, приписи статті 2 Закону №3668-VI, який набув чинності 01.10.2011, визначають, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України “Про державну службу”, “Про прокуратуру”, “Про статус народного депутата України”, “Про Національний банк України”, “Про Кабінет Міністрів України”, “Про дипломатичну службу”, “Про службу в органах місцевого самоврядування”, “Про судову експертизу”, “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”, “Про наукову і науково-технічну діяльність”, “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, “Про пенсійне забезпечення”, “Про судоустрій і статус суддів”, Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 “Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України”, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
У свою чергу, згідно з частиною 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 24.12.2015 №911-VIII, яка набрала чинності з 01.01.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII. 
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини зазначеного рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. 
Згідно з частиною другою статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Відтак правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення від 20.12.2016 у справі № 7-рп/2016, є втрата чинності із 20.12.2016 частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-XII. 
Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України наголосив, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI. 
Таким чином, положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.
Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII. При цьому положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.
Отже, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців. 
При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону №3668-VI. Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.
У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових “прогалин” щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи. 
Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній зокрема у постановах від 16.12.2021 у справі №400/2085/19, від 11.07.2022 у справі №620/613/21, від 25.07.2022 у справі №580/3451/21, від 30.08.2022 у справі №440/994/20, від 17.03.2023 у справі №340/3144/21 та від 21.04.2023 у справі №380/8024/21.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Окрім того, не зважаючи на сталу судову практику з цього питання, 12.10.2022 прийнято Рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2022 у справі №3-102/2021 (231/21, 415/21) за конституційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів статті 2 Закону України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 8 липня 2011 року №3668-VI (щодо соціальних гарантій для захисників і захисниць України).
Зазначеним Рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) приписи статті 2 Закону України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 9 квітня 1992 року №2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.
У пункті 2 резолютивної частини цього Рішення зазначено, що приписи статті 2 Закону України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 8 липня 2011 року №3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Зазначений шестимісячний строк сплив - 12.04.2023.
Спір у цій справі виник з приводу дій пенсійного органу щодо врахування при перерахунку пенсії позивача з 01.03.2022 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №118 та з 01.03.2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №168 передбачених цими постановами норм щодо обмеження пенсійних виплат максимальним розміром.
Суд першої інстанції правильно звернув увагу на порядок проведення індексацій пенсій, який врегульований постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168, в якому зазначено наступне.
Пунктом 1 Постанови № 118 установлено, що з 01.03.2022 :
- перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;
- у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.
За пунктом 2 Постанови № 118 з 01.03.2022 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Пункт 1 Постанови № 168 встановлює, що з 01.03.2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році”, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.
Пунктом 2 Постанови № 168 передбачено, що з 01.03.2023 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році” (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
В контексті викладеного уваги потребує зазначене у вказаних постановах положення “у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом”, щодо чого суд вважає за необхідне наголосити, що за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а (провадження №11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Наведені положення постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 та від 24.02.2023 №168 суперечать приписам Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем.
Таким чином, попри наявність у постановах Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 та від 24.02.2023 №168 застережень щодо підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, станом на момент здійснення відповідачем такого перерахунку пенсії позивача у зв`язку із проведенням її індексації чинної норми, яка б визначала розмір такого максимального обмеження, закон не містить, оскільки положення частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнані такими, що не відповідають Конституції України, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення Конституційним Судом України.
Закон №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин в частині визначення максимального розміру пенсій військовослужбовців та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.
Із цих же підстав неможливо застосувати приписи Закону України №3668-VI “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” в частині відповідних обмежень.
Слід також зазначити, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною 7 статті 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання регулюється положеннями Закону України №3668-VI “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” в частині, що не вирішується нормами Закону № 2262-XII.
Враховуючи викладене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що застосування відповідачем норми постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 та від 24.02.2023 №168 у частині проведення індексації саме у межах максимального розміру пенсій військовослужбовців встановленого законом є протиправним, оскільки жодним спеціальним законом таких обмежень на сьогодні не встановлено.
          З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для зміни чи скасування судового рішення – відсутні.
Керуючись ст. 243, 308, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській  області  – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 в адміністративній справі № 340/5885/23 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук