П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  295/12269/22 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Воробйова Т.А. 
Суддя-доповідач -  Моніч Б.С.   
17 січня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Моніча Б.С. 
суддів:  Кузьмишина В.М.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 16 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці Держаної митної служби України про скасування постанови в справі про порушення митних правил, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
у листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України, про визнання протиправною та скасування постанови від 10.11.2022 у справі про порушення митних правил №0367/101000/22, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні правопорушення за ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 842649,36 грн; просила закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 485 МК України щодо ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил №0367/101000/22 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог вказано, що 11.10.2022 року позивачем в Житомирській митниці Держмитслужби було отримано копію постанови в справі про порушення митних правил № 0367/101000/22 від 22.11.2022 року. Відповідно до змісту постанови від 10.11.2022 року в справі про порушення митних правил № 0367/101000/22 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 842649,36 грн.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 16 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Як встановлено із матеріалів справи, начальником Житомирської митниці Ільїнською О.А., 10.11.2022 за участі ОСОБА_1 , винесено постанову в справі про порушення митних правил №0367/101000/22, відповідно до змісту якої, громадянка України ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді ПП "АМ ТРЕЙД" (код ЄДРПОУ 42346886), з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів організувала подання до митного органу рахунку-проформи № РRОF/190403.1-FАТ/АМТR від 03.04.2019, інвойс № 190410.3- FАТ/АМТR від 10/04/2019 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 20.09.2018, що містить неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (одержувача)товару, умов поставки товару, його вартості та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 20.09.2018, що містить неправдиві відомості про дату першої реєстрації, рік виробництва, що в свою чергу призвело до зменшення розміру митних платежів на загальну суму 280883,12 грн., а саме: ввізне мито – 14524,30 грн., акцизний податок – 195337,80 грн., податок на додану вартість – 71021,02 грн. (а.с. 8-15).
Згідно копії інвойсу (invoice) 190410.3-FAT/AMTR від 10.04.2019 виданого продавцем "FACTORPETROLEUM LIMITED", адреса Aisopou & Аgias Аikaterinis, 2, 3100 Limassol, Сyprus, одержувачем (покупцем) - ПП "АМ ТРЕЙД", вул. Небесної Сотні, буд. 60, м. Житомир, назва товару вказана: вантажний автомобіль Mercedes-Benz Atego - номер кузова НОМЕР_2 , рік випуску 2014, сума 7700 EUR. (а.с. 48).
Як вбачається з копії контракту № 3101/2019 від 31.01.2019 останній був укладений між "FACTORPETROLEUM LIMITED" (Кіпр) в особі Panikos Onoufriou та ПП "АМ ТРЕЙД" в особі директора Світельської Марини Анатоліївни, предметом якого є транспортні засоби (а.с. 49-50).
Житомирською митницею отримано лист Департаменту міжнародної взаємодії Державної митної служби України від 21.01.2022 № 26/26-04/11/155, яким надіслано відповідь митних органів Республіки Польща на запит про надання адміністративної допомоги в митних справах стосовно перевірки автентичності документів, що надавалися при ввезенні на митну територію України та митному оформленні вантажного автомобіля Mercedes-Benz Atego, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер - НОМЕР_3 , надано копію митної декларації стосовно вказаного автомобіля де рік витоговлення останнього зазначено – 2013 (а.с. 52).
Згідно копії відповіді від офіційного дистриб`ютора Mercedes-Benz Group АС і Daimler Тгисk АС в Україні, ПРАТ "АВТОКАПІТАЛ" (вих. №19/09 від 22.09.2022, вх. митниці №6366/13-20 від 22.09.2022) вказано, що вантажний автомобіль Mercedes-Benz Atego, номер шасі НОМЕР_2 - дата виробництва - 23.05.2013, дата першої реєстрації 15.08.2013.
Житомирською митницею була встановлена відмінна вартість вказаного транспортного засобу за товаросупровідними документами поданими до митного оформлення в розмірі 7700 Євро (згідно курсу НБУ станом на дату митного формлення12.04.2019 становить 232716,41 гривні) від тих що були надіслані митними органами Республіки Польща в розмірі 69135,01 злотих (що з урахуванням курсу НБУ на дату митного оформлення 12.04.2019 транспортного засобу, у національній валюті становить 487849,95 гривень).
Відповідно до листа управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Житомирської митниці від 06.10.2022 №7.19-15/554, враховуючи вищевикладене, сума митних платежів, які б мали бути сплачені при ввезені на митну територію України зазначеного вище транспортного засобі, а саме вантажного автомобіля марки MERCEDES-BENZ ATEGO, номер шасі НОМЕР_2 , з урахуванням інформації та копій документів, наданих митними органами Республіка Польща, транспортних витрат станом на дату здійснення митного оформлення становить 396866,22 грн., а саме: ввізне мито – 48890,77 грн., акцизний податок – 200346,46 грн., податок на додану вартість – 147628,99 грн.
Враховуючи викладене, несплачена сума митних платежів складає – 280883,12 грн., а саме: ввізне мито – 14524,30 грн., акцизний податок – 195337,80 грн., податок на додану вартість – 71021,02 грн. 
Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ПП "АМ ТРЕЙД", з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів організувала подання до митного органу рахунок-проформу №PROF/190403.1-FAT/AMTR від 03.04.2019, інвойс №190410.3- FAT/AMTR від 10.04.2019, що містить неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (одержувача) товару, умов поставки товару, його вартості та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 20.09.2018, що містить неправдиві відомості про дату першої реєстрації, рік виробництва, що в свою чергу призвело до зменшення розміру митних платежів на загальну суму 280883,12 грн., а саме: ввізне мито – 14524, 30 грн., акцизний податок – 195337,80 грн., податок на додану вартість – 71021, 02 грн. 
Постановою у справі про порушення митних правил №0367/101000/22 від 10.11.2022, винесеною начальником Житомирської митниці Ільїнською О.А., ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 842 649,36 грн.
Вважаючи постанову в справі про порушення митних правил протиправною, позивач звернулася до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що громадянка України ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ПП "АМ ТРЕЙД", з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів організувала подання до митного органу митної декларації з неправдивими відомостями про транспортний засіб, що призвело до зменшення розміру митних платежів. Відтак, постанова про порушення позивачем митних правил №0367/101000/22 від 10.11.2022 року, відповідно до ст.485 МК України, винесена законно та обґрунтовано, з додержанням митного законодавства.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. 
Обґрунтовуючи подану скаргу апелянт посилається на те, відповідачем було невчасно подано відзив на позовну заяву та він не був надісланий позивачу, у зв`язку з чим вона не мала змоги ознайомитись з ним. Позивачка стверджує, що на момент складання протоколу та постанови про порушення митних правил вона не працювала і не мала ніякого відношення до ПП "АМ Трейд". А також апелянт зазначила, що в усіх документах до спірного транспортного засобу, які були у неї в наявності було зазначено рік випуску – 2014, тому у неї не було підстав зазначати інший рік.
Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Статтею 486 МК України встановлено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
У відповідності до вимог ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами.
Частиною 1 статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до частини 2 статті 264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
Згідно зі статтею 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації..
Відповідно до частини 8 статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів. 
Диспозиція статті 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в цьому випадку, з урахуванням вимог п. 8 частини першої статті 4 та частини восьмої статті 264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа. 
Таким чином, зовнішній прояв винного, протиправного діяння, передбаченого статтею 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (встановлений законом порядок сплати податків та зборів). Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується лише умисною формою вини.
Згідно із частиною 3 статті 345 Митного кодексу України митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини 1 статті 266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей та у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі.
Базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є: 1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита,-митна вартість товарів; 2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита,-кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру. Для товарів, на які законом встановлено комбіновані ставки мита, база оподаткування визначається відповідно до пунктів 1 і 2 цієї частини (ч. 1, 2 ст. 279 МК України).
У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст. 53 МК України).
За правилами частини 4 статті 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Порядок переміщення транспортних засобів через митний контроль врегульовано Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими Наказом Державної митної служби України 17.11.2005 № 1118 (далі - Правила № 1118).
Пунктом 7 Правил № 1118, передбачено, що власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає серед інших документів оригінали та ксерокопії: документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційні (технічних) документи на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення ТЗ з наданням пільг в оподаткуванні); паспортних документів та інших документів, визначених законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний номер громадянина (за наявності).
Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.
Щодо використання митним органом листів іноземних держав, без проведення окремого порядку легалізації, слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.10 Протоколу №II про взаємну адміністративну допомогу в митних справах до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (від 21.03.2014) сторони можуть використовувати в своїх протоколах представлення доказів, звітах і свідченнях, а також у судових розглядах і представленні обвинувачення в судах інформацію, які вони отримали, і документи, з якими вони були ознайомлені відповідно до положень цього Протоколу, як докази. Відповідні документи не потребують окремого порядку легалізації.
Щодо відсутності на думку позивача належних та допустимих доказів підробки наданих декларантом документів, суд враховує абзац 2 пункту 5 Постанови від 03.06.2005 № 8 Пленуму Верховного Суду України (зі змінами), "підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації...". При цьому, згідно з абз. 4 цього пункту Постанови: "Документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності".
Щодо наявності прямого умислу.
Згідно з п. 43 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами (ч. 5 ст. 65 Господарського кодексу України).
Для притягнення до відповідальності в даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 06.06.2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17.
Згідно постанови Верховного Суду від 20.03.2018 у справі 640/7258/17, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1. ст. 485 МК необхідна сукупність наступних умов: особа повинна заявити в декларації неправдиві відомості, щодо ваги товару та його митної вартості або надати митному органу документи, що містять такі неправдиві відомості; такі дії особа вчиняє умисно, оскільки усвідомлює, що заявляє неправдиві відомості чи подає неправдиві документи; такі дії особа вчиняє з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.
ПП "АМ ТРЕЙД" в особі керівника Світельської М.А. зобов`язаний був надати всі необхідні документи та необхідну інформацію для митного оформлення товару. Відповідно до чинного законодавства, саме ОСОБА_1 , як керівник несе відповідальність за достовірність даних що заявлені у наданих документах. Документи долучені до митної декларації містять недостовірні відомості. Доказів про те, що ОСОБА_1 , направляла пояснення щодо ввезення та митного оформлення транспортного засобу до митного органу, суду не надано.
Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді керівника ПП "АМ ТРЕЙД", з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів організувала подання до митного органу комерційного інвойсу, що містить неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (одержувача) товару, умов поставки товару, його митної вартості, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що містить неправдиві відомості про дату першої реєстрації, рік виробництва, що в свою чергу призвело до зменшення розміру митних платежів.
Як вбачається із доводів позивача, останньою як директором підприємства ПП "АМ Трейд" укладено контракт № 3101/2019 від 31.01.2019 з підприємством контрагентом "FACTORPETROEEUM LIMITED" про купівлю та поставку транспортних засобів на ім`я ПП "АМ Трейд", згідно п. 3.1 якого поставка товару здійснюється на умовах DAP м. Житомир, Україна. DAP (Постачання в місці призначення)-одна з умов (термінів) Інкотермс, що означає, що продавець виконав своє зобов`язання з постачання тоді, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови постачання DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення. Всі необхідні товаросупровідні документи які додаються до товару також віддаються представником продавця в місті поставки товару, а отже документи які були надані разом з товаром підприємством отримано безпосередньо в м. Житомир, разом з самим товаром. Вказані документи і було подано для розмитнення митним брокером (декларантом) ФОП ОСОБА_2 , а саме рахунок-проформу № PROF/190403.1-FAT/AMTR від 03.04.2019, інвойс № 190410.3-FAT/AMTR від 10.04.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1 від 20.09.2018, видане компетентними органами Швейцарської Конфедерації. Підстав сумніватися в наданих документах не було. Більше того, вказані документи ні в кого не виявили сумніву, ні при перетині кордону, ні при розмитненні вказаного автотранспорту, ні при постановці на облік в Сервісному центрі. Заначено, що вантажний автомобіль Mercedes-Benz Atego шасі: НОМЕР_2 також проходив експертизу (митними органами не було надано копії цієї експертизи), і державні експерти зазначили рік виробництва 2014 (Витяг з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів), що співпадає з датою в документах які були подані до митного органу при здійсненні розмитнення. 
В свою чергу, колегія суддів вважає, що такими твердженнями позивача не спростовано тієї обставини, що при виїзді з території Євросоюзу та в`їзді на митну територію України були подані відмінні документи, а саме: згідно з експортною митною декларацією 19РL412020Е0202508, вартість товару: вантажний автомобіль Mercedes-Benz Atego, номер шасі НОМЕР_4 , рік виробництва – 2013 (дата першої реєстрації – 15.08.2013), становить 69135,01 злотих (що з урахуванням курсу НБУ на дату митного оформлення 12.04.2019 транспортного засобу, у національній валюті становить 487849,95 гривень), тоді як для пропуску товару на митну територію України, надано документи: рахунок-проформа №PROF/190403.1-FАТ/АМТR від 03.04.2019, для декларування товару: "вантажний автомобіль тентований: марка Mercedes-Benz Atego, номер кузова - НОМЕР_4 , тип двигуна - дизельний; робочий об`єм циліндрів - 6374 см.куб.; такий, що був у використанні; календарний рік виготовлення - 2014", по митній декларації (декларації митної вартості) типу ІМ 40 ЕЕ UА101000/2019/903333 від 03.04.2019.
Надані позивачкою додаткові докази не спростовують факту наявності встановленої митним органом відмінної вартості транспортного засобу Mercedes-Benz Atego, номер шасі НОМЕР_4 на час перетинання кордону України з Республікою Польща, саме через вказані розбіжності до позивача застосовано штраф. До того ж надані позивачкою документи містять дані щодо одноразової транзакції по договору №3101/2019 від 31.01.2019, з яких суд не може встановити всі обставини та операції здійснені відносно митного оформлення транспортного засобу Mercedes-Benz Atego, номер шасі НОМЕР_4 .
Колегія суддів не бере до уваги твердження скаржника і про те, що остання на момент складання протоколу про порушення митних правил та винесення спірної постанови не була керівником ПП "АМ Трейд", оскільки,  як з`ясовано судом, вона перебувала на вказаній посаді на момент вчинення порушення митних правил. 
Відносно ненаправлення позивачу відзиву на позовну заяву, то дана обставина не спростовує факту вчинення правопорушення, відображеного в постанові у справі про порушення митних правил №0368/101000/22 від 14.11.2022 та не може бути єдиною та беззаперечною підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.
Скаржником додано до матеріалів апеляційної скарги рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.08.2023 у даній справі, яке роздруковано з ЄДРСР, та у якому позивачкою виділено, що у вступній частині рішення вказано суддю Перекупка І.Г., а в резолютивній частині ОСОБА_3 , а також виділено по тексту неправильну дату ухвали суду та не правильного зазначення номера митної декларації. Стосовно зазначеного суд апеляційної інстанції вказує, що дані обставини не є суттєвими та такими, що впливають на результат рішення у справі та підлягають виправленню у порядку статті 253 КАС України. Крім того згідно з матеріалами справи суддею, який уповноважений розглядати дану справу є ОСОБА_4 , а згідно з оригіналом рішення, який наявний у матеріалах справи, і у вступній і у резолютивній частині рішення зазначено суддю – Перекупка І.Г.
Щодо доводів апелянта про відкриття кримінальних проваджень та про вчинення співробітниками митного органу протиправних дій, та внесення їх до ЄРДР, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані обставини виникли уже після винесення постанови про порушення митних правил. До того ж, відповідно до ч.2 ст. 2 Кримінального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про порушення митних правил №0367/101000/22 від 10.11.2022, у відношенні до позивача за ст. 485 МК України винесена правомірно, з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відповідно до ст. 531 МК України відсутні, від позов задоволенню не підлягає.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, з дослідженням усіх основних питань, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування не вбачається.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Відповідно до вимог статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 16 серпня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Кузьмишин В.М.    Залімський І. Г.