ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/252/24 Справа № 181/2041/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Літвінова Л. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 січня 2024 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2023 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, начальник служби інфраструктурного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. 
Судом першої інстанції встановлено, 24 листопада 2023 року приблизно о 02.00 годині військовослужбовець ОСОБА_1 в населеному пункті Веселе, Синельниківського району, Дніпропетровської області виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду (воєнного стану). 
Не погоджуючись з вказаним рішенням, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі. 
Зазначив, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції.
Вказує, що документи підписав під тиском військового керівництва. Зазначив, що 24.11.2023 перебував у с. Веселе, при цьому перебував на відпочинку, тобто не виконував службових обов`язків.
Зауважує, що протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння не складався, в наявності лише висновок Алкотестера. На думку апелянта, результат Алкотестеру є таким, що не відповідає дійсності. 
До початку судового засідання, ОСОБА_1 подав клопотання про звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП. 
Будучи належним чином повідомлені про час та місце слухання справи ОСОБА_1 у призначене на 12-40 годину 16.01.2024 року судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. 
Як вбачається з довідки про доставку смс-повідомлення, ОСОБА_1 судовий виклик на 16.01.2024 року отримав 09.010.2024 року, тобто завчасно до судового засідання, однак у призначений час до суду не з`явився. 
       Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
       З урахуванням того, що ОСОБА_1 належним чином та завчасно повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без його участі. 
       Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку. 
       Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення чотирьох окремих адміністративних правопорушень: за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
       Відповідальність за ч. 3 цієї статті настає за ті самі дії, якщо вони були вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або якщо вони були вчинені в умовах особливого періоду.
       Статтею 16 Закону України "Про Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Відповідно до статті 13 цього Статуту, військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.
       Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
       Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевий суд в повному обсязі виконав вимоги ст. 280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на: протокол про адміністративне правопорушення А7384 № 38 від 25 листопада 2023 року, де наведені обставини вчинення правопорушення; чек-роздруківку спеціального приладу “Драгер” відповідно до якого, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду складає 1,04% проміле; копію посвідчення офіцера НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , заява ОСОБА_1 , про розгляд справи за його відсутності. 
Аналіз досліджених під час судового та апеляційного розгляду доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у його перебуванні в стані алкогольного сп`яніння під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а тому доводи апелянта щодо відсутності належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є неспроможними. 
Як вбачається зі змісту цього протоколу, в ньому зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол А7384 № 38 від 25 листопада 2023 року, складений командиром ВЧ НОМЕР_1 , полковником ОСОБА_2 . Під час складання протоколу були присутні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в присутності яких ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КупАП,пройшов огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, результат огляду 1,04 % проміле. ОСОБА_1 підписав протокол. 
Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять, а тому, доводи апеляційної скарги у цій частині є непереконливими.
Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість свідків або будь-яку зацікавленість командира військової частини НОМЕР_1 у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
Відтак, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і безпідставними. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання ним уникнути установленої законом відповідальності за скоєне.
Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки він, як військовослужбовець, перебував у місці дислокації підрозділу з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого стану та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, відповідно до санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - залишити без задоволення. 
       Постанову Межівського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко