УХВАЛА  
 
10 січня 2024 року
м. Київ
 
справа № 314/1418/21 
провадження № 61-2898св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого  -	Луспеника Д. Д.,	 	
суддів:	Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В.,	Гулька Б. І.,  Лідовця Р. А.,  	
 
учасники справи:
 
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
відповідач - Вільнянська міська рада Запорізької області, 
третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області,
особа, яка подала касаційну скаргу, - ОСОБА_4 ,
 
розглянувши заяву ОСОБА_4 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023 року, та заяву ОСОБА_1 про повернення надмірно сплаченого судового збору за подання касаційної скаргина постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Вільнянської міської ради Запорізької області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання незаконними та скасування рішень міської ради, скасування реєстрації земельних ділянок та відновлення попередньої реєстрації ділянок,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3   звернулися до суду з окремими позовами до Вільнянської міської ради Запорізької області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області), про визнання незаконними та скасування рішень міської ради, скасування реєстрації земельних ділянок та відновлення попередньої реєстрації ділянок.  
 
Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 липня 2022 року позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 28 січня 2021 року № 47 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с. Аграфенівка Вільнянської міської ради». Частково визнано незаконним та скасовано рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 18 березня 2021 року № 76 «Про затвердження технічної документації зі землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок комунальної власності за межами населеного пункту с. Аграфенівка», за винятком пункту № 5, яким вирішено питання про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з кадастровим номером 2321585600:01:002:0265, площею 16,0133 га, та пунктів № 6, 7, в частині визначення порядку виконання та контролю виконання пункту № 5, які залишено без змін. Визнано незаконним та скасовано рішення Вільнянської міської ради Запорізької області від 29 квітня 2021 року № 72 «Про розгляд заяв громадян щодо затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2,0 га та передачу їх у власність для ведення особистого селянського господарства». Скасовано у Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2321585600:01:002:0367, площею 62,0 га, та поновлено реєстрацію земельних ділянок площею по 2,0 га кожна, що існувала до вищевказаної скасованої реєстрації. Скасовано у Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2321585600:01:002:0368, площею 22,0 га, та поновлено реєстрацію земельних ділянок площею по 2,0 га кожна, що існувала до вищевказаної скасованої реєстрації. Стягнено з Вільнянської міської ради Запорізької області судовий збір: на користь ОСОБА_3 у розмірі 2 724,00 грн, на користь ОСОБА_2 у розмірі 1 362,00 грн, на користь ОСОБА_1 у розмірі 1 362,00 грн.
 
Додатковим рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 вересня 2022 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнено з Вільнянської міської ради Запорізької області витрати на професійну правничу допомогу: на користь ОСОБА_3 у розмірі 20 000,00 грн, на користь ОСОБА_2 у розмірі 10 000,00 грн, на користь ОСОБА_1 у розмірі 10 000,00 грн. У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023 року апеляційну скаргу Вільнянської міської ради Запорізької області на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 липня 2022 року та додаткове рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 вересня 2022 року задоволено. Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на додаткове рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 вересня 2022 року залишено без задоволення. Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 липня 2022 року та додаткове рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 вересня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та у стягненні на їх користь витрат на правову допомогу в повному обсязі.
 
Постановою Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 та ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області залишено без  задоволення. Постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023  року залишено без змін. Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023  року закрито.
 
30 жовтня 2023 року  ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду  заяву, в якій просила повернути їй судовий збір у розмірі 9 080,00 грн, сплачений за подання касаційної скарги.
 
Заяву мотивувала тим, що оскільки касаційне провадження за її касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023  року у справі № 314/1418/21 закрито постановою Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року, то сплачений нею судовий збір за подання касаційної скарги підлягає поверненню.
 
Також 30 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_5 , через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 9 080,00 грн.
 
Заяву обґрунтував тим, що за подання касаційної скарги на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023  року у цій справі він сплатив судовий збір у розмірі 9 080,00 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією від 26 лютого 2023 року № 32528798800006391089. Водночас на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» він як особа з інвалідністю ІІ групи на той час був звільнений від сплати такого судового збору. Тому вважав, що сплачений ним судовий збір підлягає поверненню судом на його користь на підставі пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» як надмірно сплачений.
 
31 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_5 , через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду клопотання, у якому просив долучити до його заяви про повернення надмірно сплаченого судового збору: копію його пенсійного посвідчення від 04 серпня 2022 року серії НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) про призначення пенсії по інвалідності ІІ групи довічно та копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 12 липня 2022 року серії 12 ААВ № 632672, яка підтверджує факт наявності у нього ІІ групи інвалідності за загальним захворюванням.   
 
Перевіривши доводи вказаних заяв з додатками, вивчивши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що заява  ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а заява  ОСОБА_1 підлягає задоволенню,з огляду на таке.
 
Щодо заяви  ОСОБА_4 .
 
Правові засади справляння та  повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
 
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.
 
Відповідно до висновку, викладеного в ухвалі Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі № 816/731/16 (провадження № К/9901/9639/19), «пункт 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору лише у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття касаційного провадження призведе до залишення оскаржуваних судових рішень в силі. Указане підтверджує різне значення понять «закриття провадження у справі» та «закриття касаційного провадження» та неможливість їх ототожнення. Повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачено, що унеможливлює задоволення клопотання скаржника про повернення судового збору. Зазначений висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29 травня 2019 року у справі № 820/4918/16 (провадження № 11-42апп19)».
 
Отже, закриття касаційного провадження є процесуальною дією, яка є відмінною від закриття провадження у справі та на неї не поширюється правило пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», яка містить вичерпний перелік підстав повернення судового збору.
 
Оскільки постановою Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року закрито саме касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023  року,  і нормою пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору лише у разі закриття (припинення) провадження у справі, а не у випадку закриття касаційного провадження, то у задоволенні заяви ОСОБА_4 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, слід відмовити.
 
Щодо заяви  ОСОБА_1 .
 
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду касаційної скарги на судове рішення, розмір якого обумовлено у підпункті 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», та становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми. 
 
Відповідно до матеріалів справи 27 лютого 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв представник ОСОБА_5 , засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023 року.  До касаційної скарги заявник долучив квитанцію від 26 лютого 2023 року № 32528798800006391089 про сплату судового збору у розмірі 9 080,00 грн                           (т. 3 а. с. 4).
 
Водночас відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. 
 
Згідно з наданими заявником після касаційного перегляду справи копією пенсійного посвідчення від 04 серпня 2022 року серії НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 12 липня 2022 року серії 12 ААВ № 632672, з 12 липня 2022 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи (загальне захворювання) довічно.
 
Отже, на момент подання касаційної скарги на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023 року та сплати судового збору у розмірі 9  080,00 грн                           ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9  частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
 
Тому Верховний Суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги помилково в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
 
Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
 
Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.
 
Згідно з абзацом першим пункту 5 розділу І Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
 
Оскільки ОСОБА_1 сплатив судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, то надміру сплачений заявником судовий збір у розмірі 9 080,00 грн підлягає поверненню.
 
Керуючись статтями 260, 402 ЦПК України, пунктом 9 частини першої статті 5, пунктами 1, 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ: 
 
У задоволенні заяви  ОСОБА_4 про повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Вільнянської міської ради Запорізької області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання незаконними та скасування рішень міської ради, скасування реєстрації земельних ділянок та відновлення попередньої реєстрації ділянок, відмовити.
 
Заяву  ОСОБА_1  про повернення надмірно сплаченого судового збору за подання касаційної скарги на постанову Запорізького апеляційного суду від 25 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Вільнянської міської ради Запорізької області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, про визнання незаконними та скасування рішень міської ради, скасування реєстрації земельних ділянок та відновлення попередньої реєстрації ділянок задовольнити.
 
Зобов`язати Державну казначейську службу України повернути  ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )сплачений судовий збір у розмірі 9 080 (дев`ять тисяч вісімдесят) гривень 00 копійок, що внесений згідно з квитанцією від  26  лютого 2023  року № 32528798800006391089 на розрахунковий рахунок - UA288999980313151207000026007, отримувач - ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/22030102, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) - 899998. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий	Д. Д. Луспеник    	
Судді:	І. Ю. Гулейков      	
 	Б. І. Гулько      	
 	Г. В. Коломієць      	
 	Р. А. Лідовець