Ухвала
 
13 березня 2024 року
м. Київ
 
справа № 761/43598/21
провадження № 61-2588ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу адвоката Коршуна Володимира Васильовича як представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визначення розміру заборгованості за аліментами та стягнення заборгованості за аліментами,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просила  визначити, що розмір заборгованості за аліментами ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Києва                від 04 березня  2013 року у справі № 2610/23392/2012 та за виконавчим листом від 08 квітня 2013 року № 2610/23392/2012 Шевченківського районного суду               м. Києва за період з 01 січня 2013 року до 10 березня 2020 року становить                2 417 412,00 грн; 
стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість за аліментами згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2013 року у справі № 2610/23392/2012 та за виконавчим листом від 08 квітня 2013 року             № 2610/23392/2012 Шевченківського районного суду м. Києва за період                           з 01 січня 2013 року до 10 березня 2020 року в сумі 2 417 412,00 грн.
 
Шевченківський районний суд м. Києва рішенням від 29 листопада 2023 року позов задовольнив. Визначив, що розмір заборгованості за аліментами                 ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2013 року у справі № 2610/23392/2012 та за виконавчим листом від 08 квітня 2013 року № 2610/23392/2012 Шевченківського районного суду м. Києва за період з 01 січня 2013 року                    до 10 березня 2020 року становить 2 498 972,85 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за аліментами згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 березня 2013 року у справі             № 2610/23392/2012 та за виконавчим листом від 08 квітня 2013 року                              № 2610/23392/2012 Шевченківського районного суду м. Києва за період                            з 01 січня 2013 року до 10 березня 2020 року в сумі 2 417 412,00 грн.
 
Шевченківський районний суд м. Києва додатковим рішенням від 11 грудня   2023 року стягнув з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 11 350,00 грн.
 
Київський апеляційний суд постановою від 30 січня 2024 року апеляційну скаргу 
адвоката Дикого Ю. О., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишив без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва                      від 29 листопада 2023 року - без змін.
 
21 лютого 2024 року адвокат Коршун В. В. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Як на підставу касаційного оскарження судових рішень заявник посилається на те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування статті 180 СК України та частин першої і четвертої статті 195 СК України у подібних правовідносинах, коли з платника аліментів, який поніс з власних доходів від підприємницької діяльності витрати на утримання дітей у значно вищому розмірі ніж заявляє до стягнення отримувач аліментів, суд додатково стягує заборгованість зі сплати аліментів на утримання дітей виходячи з формального розрахунку боргу отримувача аліментів. 
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, необхідно відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
 
Разом із цим, адвокат Коршун В. В. як представник ОСОБА_1 в касаційній скарзі заявив клопотання про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року з посиланням на те, що у разі скасування оскаржуваних судових рішень відповідач безпідставно зазнає негативних для нього наслідків, зокрема через відчуження належного йому майна та створення додаткових труднюще для відновлення порушених прав, повернення майна/коштів, тощо. З метою недопущення передчасного стягнення з відповідача значної суми грошових коштів та передчасного проведення виконавчих дій стосовно відповідача та його майна, заявник просить заяву задовольнити та зупинити виконання оскаржуваного судового рішення.
 
Клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Ураховуючи те, що рішення Шевченківського районного суду м. Києва                   від 29 листопада 2023 року підлягає примусовому виконанню, колегія суддів вважає за доцільне зупинити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року, оскільки невжиття вказаних заходів зробить неможливим відновлення попереднього становища і призведе до порушення балансу інтересів сторін у випадку скасування цього судового рішення за наслідками його касаційного перегляду. 
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою адвоката Коршуна Володимира Васильовича як представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2024 року.
 
Витребувати з Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу № 761/43598/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про визначення розміру заборгованості за аліментами та стягнення заборгованості за аліментами.
 
Клопотання адвоката Коршуна Володимира Васильовича як представника ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2023 року задовольнити.
 
Зупинити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва                  від 29 листопада 2023 року до закінчення касаційного провадження у справі. 
 
Роз`яснити учасникам справи про право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:	А. Ю. Зайцев	
   	  Є. В. Коротенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов