П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  131/1116/23 
                                                                      Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Олексієнко О.Ю. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
12 березня 2024 року                                                                                                        м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Шидловського В.Б.  Боровицького О. А. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Вінницькій області на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
в вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2024 року позов задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серія ВІ № 029946 від 24.08.2023 року, складеною начальником відділу забезпечення заходів пожежно-профілактичної роботи у Вінницькому районі центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Вінницькій області майором служби цивільного захисту Чорним В.А.; провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрито; стягнуто з за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 1073,00 грн.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 029946 начальника відділу забезпечення заходів пожежно-профілактичної роботи у Вінницькому районі центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Вінницькій області майора служби цивільного захисту ОСОБА_2 , від 24 серпня 2023 року, 24 серпня 2023 року о 13:45 год. на відкритій території ПРАТ Жорнище, за межами с. Шевченкове, Вінницького району, Вінницької області, ОСОБА_1 , порушив вимоги правил пожежної безпеки в агропромисловому комплексі України затверджені спільним наказом Мінагрополітики - МНС (ПП5АКП) від 04.12.2006 року №730/770, а саме:
- поле з післяжнивними залишками (стернею) в місцях прилягання до грунтової дороги не оборане не менше 4 метрів завширшки (підпункт 8.1.6 пункт 8.1, розділу VIII пп 5 АПК), за що передбачена відповідальність за ст.175 КУпАП (а.с.12).
Відповідно до постанови начальника відділу забезпечення заходів пожежно-профілактичної роботи у Вінницькому районі центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Вінницькій області майора служби цивільного захисту Чорного В.А., про накладення адміністративного стягнення ВІ №029946, від 24.08.2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 175 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100 грн. (а.с. 11).
Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.
Так, згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до приписів ст.175 КУпАП, Порушення встановлених законодавством вимог пожежної та техногенної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної або іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням, тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб та фізичних осіб-підприємців - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вимоги правил пожежної безпеки в агропромисловому комплексі України, затверджені спільним наказом Мінагрополітики та МНС (ПП5АКП) від 04.12.2006 року №730/770.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).
Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.1,2 ст.283КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові(за наявності),дата народження, місце проживання чи перебування; описобставин, установлених підчас розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності можу бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).
У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанці, що відповідач в порушення вимог ст.77 КАС України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття вищевказаної постанови, зокрема, доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, ст.72 КАС України на підтвердження факту допущення позивачем порушення вимог правил пожежної безпеки в агропромисловому комплексі України затверджені спільним наказом Мінагрополітики - МНС (ПП5АКП) від 04.12.2006 року №730/770, а саме:
- поле з післяжнивними залишками (стернею) в місцях прилягання до грунтової дороги не оборане не менше 4 метрів завширшки (підпункт 8.1.6 пункт 8.1, розділу VIII пп 5 АПК), за що передбачена відповідальність за ст.175 КУпАП.
Окрім того, апелянтом не надано доказів того, що даний відрізок грунтової дороги підпадає під класифікацію доріг, визначених Законом України "Про автомобільні дороги".
При цьому, при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не дотримані вимоги ч.2 ст.283 КУпАП, зокрема, в постанові ВІ№029946 від 24.08.2023 року, якою позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 175 КУпАП, не міститься посилання на докази, які відповідач, як суб`єкт владних повноважень, оцінював при дослідженні обставин справи.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.       
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій  у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13 лютого 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Шидловський В.Б.    Боровицький О. А.