ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3542/24 Справа № 185/9657/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Врона А. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “ДТЕК Павлоградвугілля” на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1  до Приватного акціонерного товариства “ДТЕК Павлоградвугілля” про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання,- 

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2023 року представник позивача  ОСОБА_1 - адвокат Повалій О.В. звернулася до суду з позовом до ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача  ОСОБА_1 - адвокат Повалій О.В. посилалася на те, що позивач  ОСОБА_1 з 15 серпня 1990 року по 22 травня 1992 року, та з 28 квітня 1994 року по 03 березня 2000 року та з 07 березня 2000 року по 16 вересня 2002 року, та з 26 грудня 2002 року по 23 лютого 2016 року працював у різних структурних підрозділах та на різних посадах у ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля”. За час роботи на підприємстві відповідача ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” позивач отримав хронічне професійне захворювання, згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання у позивача встановлено наявність захворювань: радикулопатія білатеральна попереково-крижова L5, S1, шийна С5,С6,С7 з вираженими статико-динамічними порушеннями та порушеннями біомеханіки хребта, стійким больовим, м`язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ст.), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ст.) і колінних (ПФ другого ст.)., хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група «А». ЛН першого ст., нейросенсорна приглухуватість першого ступеня, (з легким зниженням слуху). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 14 вересня 2017 року серії 12 ААА № 049510 (копія додається) позивачу повторно визначено ступінь втрати працездатності на рівні 60% з яких: 45% - радикулопатія, 10% - хронічне обструктивне захворювання легень, 5% - нейросенсорна приглухуватість. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 14 вересня 2017 року серії 12 ААА № 651922 позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності та протипоказана робота в умовах важкої фізичної праці, підземно, несприятливому мікрокліматі, пилу, шуму. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10 серпня 2020 року серії 12 ААА № 077000 позивачу повторно визначено ступінь втрати працездатності на рівні 60% з яких: 45% - радикулопатія, 10% - хронічне обструктивне захворювання легень, 5% - нейросенсорна приглухуватість. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 10 серпня 2020 року серії 12 ААБ № 597002 позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 19 липня 2023 року серії 12 ААА № 141551 позивачу повторно безстроково визначено ступінь втрати працездатності на рівні 60% з яких: 45% - радикулопатія, 10% - хронічне обструктивне захворювання легень, 5% - нейросенсорна приглухуватість. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 19 липня 2023 року серії 12 ААГ № 552031 позивачу повторно безстроково встановлено третю групу інвалідності та протипоказана робота в умовах дії пилу, шуму, важкої фізичної праці, несприятливого мікроклімату, підземно. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє його можливості вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематично необхідністю отримання медичної допомоги. Позивач  ОСОБА_1  постійно відчуває психічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному стані. На даний час самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у житті позивача є незворотними, усвідомлення чого, завдає позивачу душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Позивач, вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічного професійного захворювання. На підставі викладеного представник позивача  ОСОБА_1  - адвокат Повалій О.В. просила суд стягнути з ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з отриманим професійним захворювання суму грошових коштів у розмірі 245000 грн. 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року частково задоволено позовні вимоги  ОСОБА_1 до ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання. Стягнуто з ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) грн. без відрахуванням утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” на користь держави судовий збір у розмірі 1200 грн.
В апеляційній скарзі ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” просять рішення суду від 10 січня 2024 року змінити, зменшив розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь позивача у зв`язку з ушкодженням здоров`я до 60000 грн., та відповідно судового збору на користь держави до 1073 грн.60коп, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Повалій О.В. просить апеляційної скарги ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” залишити без задоволення, рішення суду від 10 січня 2024 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Згідно ст. 4 Закону України “Про охорону праці”, державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.
Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Відповідно до вимог статті 173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.
Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року №20-рп/2008, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця).
За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, судом встановлено що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача хронічного професійного захворювання.
Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15).
У справі встановлено, позивач  ОСОБА_1 з 15 серпня 1990 року по 22 травня 1992 року, та з 28 квітня 1994 року по 03 березня 2000 року та з 07 березня 2000 року по 16 вересня 2002 року, та з 26 грудня 2002 року по 23 лютого 2016 року працював у різних структурних підрозділах та на різних посадах у ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля”. 23 лютого 2016 року позивач ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоров`я (а.с.9, 10).
11 липня 2016 року начальником Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області затверджено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 (а.с. 11).
Відповідно до п.12 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11 липня 2016 року загальний стаж роботи ОСОБА_1 за професією прохідник 5 розряду з повним робочим днем в шахті – 22 роки 2 місяці у цеху в умовах впливу шкідливих факторів.
Згідно з п.13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11 липня 2016 року висновок про наявність шкідливих умов праці: згідно з Державними санітарними нормами та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 квітня 2014 року №248 оцінка умов праці прохідника дільниці підготовчих робіт №3 ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПАВЛОГРАДСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ОСОБА_1 віднесена: -по вмісту в повітрі робочої зони хімічних речовин- до 3 класу 4 ступеню «Шкідливі»; -по мікроклімату - до 2 класу «Допустимі»; -за параметрами шуму - до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»; -за параметрами локальної вібрації - до 2 класу «Допустимі»; -за показниками важкості пралі - до 3 класу 3 ступеню «Шкідливі»; -за показниками напруженості праці - до 3 класу 2 ступеню «Шкідливі»; -загальна оцінка - до 3 класу 4 ступеня “Шкідливі”.
Згідно п.14 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11 липня 2016 року позивачу ОСОБА_1 встановлено діагноз радикулопатія білатеральна попереково-крижова L5, S1, шийна С5,С6,С7 з вираженими статико-динамічними порушеннями та порушеннями біомеханіки хребта, стійким больовим, м`язово-тонічним і периферичним нейросудинним синдромами, з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ст.), остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ другого ст.) і колінних (ПФ другого ст.)., хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.), група «А». ЛН першого ст., нейросенсорна приглухуватість першого ступеня, (з легким зниженням слуху).
Відповідно до п.16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11 липня 2016 року професійне захворювання виникло за таких обставин: тривала дія шкідливих факторів виробничого середовища на організм робочого, недосконалість технології, механізмів, робочого інструменту. 
Згідно п.17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 11 липня 2016 року причина виникнення професійного захворювання: Важкість праці: робоча поза з вимушеними нахилами тулуба уперед під кутом більше 30° 358 разів за зміну, при нормі 51-100 разів; маса вантажу, що постійно підіймається та перемішується вручну становила 60 кг. при нормі до 30 кг; Фіз. де динамічне навантаження при загальному навантаженні за участю м`язів рук, тулуба, ніг становило 40000 кг/м. при нормі до 44000 кг/м. величина статичного навантаження за зміну двома руками становило 70000 кг/с. при нормі 70000 кг/с: переходи пішки становили 8 км за змінній при нормі 8 км. Вміст пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію до 10% в повітрі робочої зони в 30 разів перевищує ГДК( 120.65 мг/м3. при ГДК 4.0 мг/м3) по СанПіН 4617-88 «Предельно допустимые концентрации (ПДК) вредных веществ в воздухе рабочей зоны». Еквівалентний рівень шуму перевищує нормативний на 10 дБА (90дБА. при ГДР 80дБА) по ДСН 3.3.6.037-99.
Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 14 вересня 2017 року серії 12 ААА №651922 позивачу  ОСОБА_1 повторно встановлено третю групу інвалідності з 01 вересня 2017 року до 01 вересня 2020 року. Причина інвалідності професійне захворювання. Протипоказана робота в умовах важкої фізичної праці, підземно, несприятливому мікрокліматі, пилу, шуму (а.с.13).
Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 14 вересня 2017 року серії 12 ААА № 049510 позивачу  ОСОБА_1 повторно встановлено третя група інвалідності та 60 % втрати працездатності, з них: 45% - радикулопатія, 10% - хронічне обструктивне захворювання легень, 5% - туговухість с 01 вересня 2017 року по 01 вересня 2020 року (а.с.13).
Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 10 серпня 2020 року серії 12 ААА № 077000 позивачу  ОСОБА_1 повторно встановлено третя група інвалідності та 60 % втрати працездатності, з них: 45% - радикулопатія, 10% - хронічне обструктивне захворювання легень, 5% - туговухість з 01 вересня 2020 року по 01 вересня 2023 року (а.с.14).
Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 10 серпня 2020 року серії 12 ААБ № 597002 позивачу  ОСОБА_1 повторно встановлено третю групу інвалідності з 01 вересня 2020 року. Причина інвалідності професійне захворювання (а.с.14).
Згідно довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 19 липня 2023 року серії 12 ААА № 141551 позивачу ОСОБА_1 повторно встановлено третю групу інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності - 60%, з них 45 % - радикулопатія, 10 % - ХОЗЛ, 5% - туговухість з 01 вересня 2023 до безстроково (а.с.15).
Згідно довідки до акту огляду МСЕК від 19 липня 2023 року серії 12 ААГ № 552031 позивачу  ОСОБА_1 повторно встановлено третю групу інвалідності з 01 вересня 2023 року безстроково. Причина інвалідності професійне захворювання. Протипоказана робота у умовах дії пилу, шуму, важкої фізичної правці, несприятливого мікроклімату, підземно. Рекомендовано нагляд і лікування у невролога, травматолога, пульмонолога, ЛОР, стаціонарне лікування (а.с.15).
Таким чином, внаслідок тривалої дії шкідливих факторів на робочому місці позивач ОСОБА_1 втратив професійну працездатність, має інвалідність третьої групи, втратив 60% за профзахворюваннями професійної працездатності, що порушило нормальні життєві зв`язки позивача, позивач позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, позивач постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Внаслідок отримання хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності у відносно молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час самопочуття позивача не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає позивачу душевного болю та страждань. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
23 травня 2020 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України щодо оподаткування доходів податком на доходи фізичних осіб, внесені Законом України від 16 січня 2020 року 466-ІХ “Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві”.
Згідно підпункту «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.
Право позивача на відшкодування моральної шкоди відповідачем виникло з дня первинного встановлення йому висновком МСЕК стійкої втрати працездатності – 14 вересня 2017 року.
Отже, ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, встановлено трудове каліцтво у період перебування у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” 14 вересня 2017 року - дата встановлення висновком МСЕК непрацездатності у період роботи у відповідача, тобто до набрання чинності нової редакції ст.164.2.14 Податкового кодексу України
Таким чином, враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у буденному житті, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 120000 грн. без утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів.
Доводи апеляційної скарги ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” стосовно неповного з`ясування судом обставин у справі незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги ПрАТ “ДТЕК Павлоградвугілля” про наявність підстав для зменшення  розміру відшкодування моральної шкоди до 60000 грн. є необґрунтованими належними доказами у справі.
Приведені в апеляційних скаргах інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства “ДТЕК Павлоградвугілля” – залишити без задоволення.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
       Повний текст судового рішення складено 11 березня 2024 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова