Номер провадження: 33/813/2348/23
Номер справи місцевого суду: 493/1648/23 
Головуючий у 1-й інстанції Мясківська І. М. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       21.12.2023 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 09 листопада 2023 року
встановив:
Постановою судді Балтського районного суду Одеської області від 09 листопада 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 06 жовтня 2023 року о 22:11 годині в 
с. Євтодія, Подільського району, Одеської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2101», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Драгер», а також пройти огляд лікарем закладу охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив 
п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
В апеляційній сказі ОСОБА_1 просить постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 09 листопада 2023 року скасувати. Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, поліцейського його не зупиняли, а тому їх вимога щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на думку апелянта, не є законною і саме з цих підстав він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що 06 жовтня 2023 року ввечері, близько 21.00 години він повертався на власному автомобілі додому і у цей час в транспортного засобу виникли технічні несправності, а саме замкнула електропроводка, унаслідок чого двигун автомобіля перестав працювати та авто зупинилося. До його місця проживання залишалася невелика відстань у зв`язку з чим він самостійно докотив автомобіль до узбіччя дороги, поруч з магазином та звернувся за допомогою до своєї дружини та сина з метою транспортування автомобіля додому. У той час як чекав своїх рідних, він зайшов до магазину, де прибав пляшку пива, яку став там же вживати, очікуючи членів родини. Після того як магазин зачинився, він вийшов на вулицю, сів у салон автомобіля та продовжив чекати жінку та сина, у цей час до нього під`їхали працівники поліції, які під час спілкування запідозрили, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння у зв`язку ж чим запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» чи у закладі охорони здоров`я, на що він відповів, що ні ПДР, ні будь-які інші нормативно-правові акти не порушував, транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння не керував, а тому у нього не виникає обов`язок проходити огляд на стан сп`яніння і така вимога поліцейських не відповідає вимогам закону. Зазначає, що він заперечував факт керування транспортним засобом, як під час того, коли йому пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, так і під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, цю ж позицію він підтримав і під час розгляду справи в суді першої інстанції. Звертає увагу, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були залучені поліцейськими не з самого початку з`ясування обставин, вони лише підтверджують факт наявності ознак алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому не підтверджують факт керування ним транспортним засобом, що не є достатнім для кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП. Звертає увагу на відсутність відеозапису з 22.34.02 год. до 23.26.52 год.
21 грудня 2023 року на адресу апеляційного засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 надіслав клопотання у якому зазначив, що підтримує раніше заявлене ним в апеляційній скарзі клопотання про виклик у судове засідання та допит свідків 
 ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , поліцейського ОСОБА_8 . Враховуючи, що вказані вище свідки мешкають на території Балтської ОТГ Подільського району Одеської області, допит цих свідків просив проводити в режимі відеоконференції з Балтським районним судом Одеської області, викликавши цих свідків для їх допиту в режимі відеоконференції до Балтського районного суду Одеської області. 
У задоволенні клопотання апелянта про виклик в судове засідання та допит свідків, поліцейського апеляційний судом відмовлено, оскільки ОСОБА_1 не наведено обґрунтувань, які б обумовлювали необхідність виклику вказаних ним осіб на стадії апеляційного перегляду справи, як і не зазначено про те, яку саме інформацію (відомості) вказані особи, на думку апелянта, можуть підтвердити або ж спростувати. Апеляційний суд звертає увагу, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, участь у якому приймав ОСОБА_1 , останній не реалізував відповідного права та не порушував перед місцевим судом питання про виклик в судове засідання свідків та поліцейського. Таким чином скаржником не наведено правових підстав для дослідження апеляційним судом фактично нових джерел доказів, які не були предметом дослідження суду першої інстанції. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання, призначене на 21 грудня 2023 року о 15:15 год. не з`явився, заяв (клопотання) про відкладення розгляду справи на адресу суду не подавав. Питання про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції апелянт також не порушував.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З огляду на наведене, та зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності  ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Із тексту апеляційної скарги убачається, що апелянтом не оспорюється наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, зумовлена вживанням алкогольного напою (пива). Апелянт не заперечує, що на вимогу поліцейських він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на місці за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру «Drager», так і у закладі охорони здоров`я. Також захисник не заперечує, що обставини складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на приписи ч.7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не переглядаються.
Як на підставу для скасування постанови суду першої інстанції, закриття провадження у справі, апелянт посилається на ту обставину, що він не керував транспортним засобом.
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них,тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 266 КУпАП).
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 266 КУпАП).
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі Порядок).
Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Наведені вище приписи законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення правоохоронцями були дотримані.
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків відеозапис.
Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваного рішення поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення  серії ААД 
№ 195702 від 06 жовтня 2023 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , відеозапису, долученого до матеріалів справи. 
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №195702, правоохоронцями зафіксовано, що: «06 жовтня 2023 року о 22.11 год. в с. Євтодія, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей) від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП». 
У графі «свідки чи потерпілі» зазначені відомості про свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 .
       Як убачається зі змісту протоколу, у графі «до протоколу додаються» поліцейськими зазначено: «пояснення свідків, відеозапис».
Також убачається, що за фактом складення протоколу про адміністративне правопоуршення, ОСОБА_1 надав письмові пояснення, які внесення до змісту протоколу, а саме: «Я не згоден».
З відеозапису, долученого поліцейськими до матеріалів справи, належність та допустимість якого, як джерела доказу захисник не оспорює, убачається, що поліцейськими було виявлено транспортний засіб, які зовні мав механічні пошкодження, на запитання поліцейського про те, що трапилося з автомобілем, ОСОБА_1 , який вийшов з салону транспортного засобу з місця водія відповів (дослівно): «Їхали тільки що, ну я не їхав, це ми забираємо його (автомобіль), туляємо». Поліцейський стверджував, що бачив рух автомобілю, однак цю обставину ОСОБА_1 заперечував, посилаючись на те, що просто сидів у транспортному засобі. З приводу причин та часу виникнення пошкоджень, наявних на транспортному засобі ОСОБА_1 повідомив: «Ми тягнули татра, там потрібно було по роботі, тільки що вдарили, по роботі». На запитання правоохоронців з приводу вживання алкоголю, у зв`язку з наявністю такої ознаки, як запах алкоголю, ОСОБА_1 відповів: «Тільки що ось випив, пиво». Установивши вказані обставини поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на що він неодноразово відмовився, мотивуючи тим, що не керував автомобілем. 
Так, дійсно відеозапис, долучений до справи не містить фрагменту руху автомобіля, чи б то зупинки транспортного засобу.
Однак, це примітно та убачається з відеозапису і на цьому акцентує увагу апеляційний суд, що транспортний засіб, з водійського місця якого вийшов 
ОСОБА_1 , був розташований не на узбіччі дороги, а на частині дорожнього полотна, яка характерна та використовується для проїзду транспортного засобу, тобто на проїжджій частині. Про цю обставину повідомляв поліцейський на місці події, вказуючи, що транспортний засіб стоїть з порушеннями, на проїжджій частині, що не заперечував ОСОБА_1 . Ця обставина, на думку апеляційного суду свідчить про те, що транспортний засіб рухався, до того, як до нього під`їхав поліцейський патруль. 
       Під час перевірки документів було установлено, що ОСОБА_1 не має при собі водійського посвідчення у зв`язку з чим він телефонував дружині з проханням, щоб вона принесла на місце події цей документ, при цьому під час телефонної розмови він зазначив: «візьми мої документи, права, прийди сюди в центр, поліцейські мене зупинили, вірніше не зупинили, думали, що я їхав». 
Установивши та зафіксувавши, наведені вище обставини, зокрема наявність на транспортному засобі механічних пошкоджень, отриманих нещодавно, що не заперечував ОСОБА_1 , ту обставину, що саме він вийшов з автомобіля з місця водія, у той час як в салоні автомобіля був також інший чоловік, який знаходився на місці пасажира, а саме праворуч від водія, взявши до уваги локалізацію (розташування) автомобіля на дорожньому полотні, який знаходився безпосередньо на проїжджій частині, наявність у 
ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у зв`язку з вживання алкогольних напоїв (про що він особисто повідомив та підтвердив поліцейським), на вимогу правоохоронців усупереч приписам п. 2.5 ПДР він відмовився проходити огляд у порядку, встановленому законом, поліцейськими підставно складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП
Версію перебігу подій фактичних обставин цієї справи, про яку зазначає апелянт у тексті апеляційної скарги, обґрунтовуючи її вимоги, а саме те, що у автомобіля виникли технічні несправності (замкнула електропроводка в результаті чого двигун автомобіля перестав працювати, та транспортний засіб зупинився), апеляційний суд вважає неспроможною, оскільки про існування таких обставин ОСОБА_1 не повідомляв на місці події, як і не зазначав про те, що автомобіль має несправності такого ступеню, що перешкоджає подальшому руху транспортного засобу. Ці твердження апелянта спростовуються тим, що за наслідками складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було відсторонено від керування, а транспортний засіб для управління передано тверезому водієві, а саме ОСОБА_7 .
На думку апеляційного суду, твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом носять неправдоподібний характер, є сумнівними та такими, що не відповідають фактичним обставин цієї справи, а тому відхиляються апеляційним судом. 
Відсутність на технічному носію, долученому до справи, фрагменту відеозапису з 22.34.02 год. до 23.26.52 год. не впливає на повноту встановлення фактичних обставин цієї справи, які мають суттєве значення для всебічного та повного її розгляду, а тому сама по собі ця обставина не впливає на правильність висновків суду першої інстанції.
Іншими доводами апеляційну скаргу апелянт не обґрунтовує.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях  ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП
                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 09 листопада 2023 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                        Ю.П. Лозко