П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/13452/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Блонський В.К. 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
08 січня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Сушка О.О.  Мацького Є.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації за невикористані відпустки та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки у розмірі у розмірі 315991,5 гривень;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, яка полягає у не проведенні остаточного розрахунку в день звільнення 06 квітня 2023 року ОСОБА_1 зі служби в поліції, а саме, у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 компенсації за невикористані відпустки та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток у розмірі середньоденної заробітної плати в розмірі 1305,75 гривень з 06 квітня 2023 року, з дня звільнення зі служби в поліції, по день проведення повного розрахунку.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.09.2023 позов задоволено частково, ухвалено: 
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.   
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25.09.2023 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що згідно з довідкою управління кадрового забезпечення ГУНП в Хмельницькій області від 14.08.2023 №2556/121/12-2023 відповідно до наданих матеріалів ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України та ГУНП у Львівській області, що підтверджується відповідними витягами з наказів про надання відпусток за період з 2016 по 2021 роки, невикористані відпустки у ОСОБА_1 відсутні. Невикористана частина відпустки за 2022 рік становить 10 діб (додаткова оплачувана відпустка). Відповідно до наказу ГУНП в Хмельницькій області від 05.04.2023 № 85 о/с, ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України, з виплатою компенсації за 11 діб невикористаної щорічної та додаткової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2023 році. Вказує, що положення Кодексу законів про працю України та Закону України «Про відпустки» до спірних правовідносин не застосовуються, оскільки вони врегульовані спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про Національну поліцію» та Порядком №260. Звертає увагу, що позивач не оскаржував наказ ГУНП в Хмельницькій області від 05.04.2023 № 85 о/с. про звільнення, тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення компенсації за невикористані відпустки не можуть бути задоволенні.
Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, наказом начальника ГУНП в Хмельницькій області №85о/с від 05 квітня 2023 року "Про особовий склад" позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 2 частини 1 етапі 77 Закону України "Про Національну поліцію".
21.06.2023 позивач звернувся до ГУНП в Хмельницькій області з інформаційним запитом у зв`язку з тим, що в наказі №85о/с від 05 квітня 2023 року відсутні відомості щодо виплати позивачу компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки під час проходження ним служби в Національній поліції України за попередні роки.
03.07.2023 ГУНП в Хмельницькій області повідомило позивача, що згідно відомостей особової справи, облікових даних управління кадрового забезпечення ГУНП в Хмельницькій області, щорічні основні та додаткові оплачувані відпустки: за 2016 рік за період з 01.01.2016 по 11.04.2016 протягом перебування на посадах у ГУНП в Хмельницькій області щорічна основна відпустка та додаткова оплачувана відпустка не використовувались. За період проходження служби з 11.04.2016 по 01.12.2019 в Департаменті захисту економіки Національної поліції України відомості відсутні; за 2019 рік відповідно до наказу Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 29.11.2019 №407 о/с щорічна основна відпустка використана в повному обсязі, додаткова оплачувана відпустка не використовувалась; за 2020 рік за період з 01.01.2020 по 01.06.2020 протягом перебування на посадах ГУНП в Хмельницькій області щорічна основна відпустка та додаткова оплачувана відпустка не використовувались; за період проходження служби з 01.06.2020 по 14.11.2022 в ГУНП у Львівській області відомості відсутні; за 2022 рік відповідно до наказу ГУНП в Львівській області від 11.11.2022 №558о/с щорічна основна відпустка використана в повному обсязі, залишок не використаної додаткової оплачуваної відпустки становить 10 діб; за 2023 рік відповідно до наказу ГУНП в Хмельницькій області віл 05.04.2023 №85 виплата компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову оплачувану відпустку за фактично відпрацьований час в кількості 11 діб. Інформацію щодо невикористаних відпусток за час проходження служби за періоди з 11.04.2016 по 01.12.2019 та з 01.06.2020 по 14.11.2020 надати неможливо, оскільки розгляд даного питання не належить до компетенції ГУНП в Хмельницькій області.
Повідомлено, що відповідно до пункту 10 статті 93 Закону України "Про Національну поліцію" за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільнені з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Виплата компенсації за попередні періоди служби Законом України "Про Національну поліцію" не передбачена, а тому законні підстави для надання суми компенсації за кожен день невикористаної відпустки відсутні.
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду позовом.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.
Водночас, оскільки обчислення розміру грошової компенсації за невикористану відпустку належить до повноважень Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, як і похідні відносно них вимоги про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області виплатити середній заробіток у розмірі середньоденної заробітної плати за період несвоєчасного розрахунку, які є передчасними.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до статті 45 Конституції України кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.
Згідно зі статтею 4 Закону України "Про відпустки" №504/96-ВР від 15.11.1996 (Закон №504/96-ВР) установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 31) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 161 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 181 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону). Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.
Частиною першою статті 24 Закону №504/96-ВР передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Аналогічні положення містяться і в частині першій статті 83 Кодексу законів про працю України (КЗпП України).
Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 (Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно зі статтею 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 92 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 93 Закону №580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються.
Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.
За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.
Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби.
Відповідно до частин сьомої, восьмої, дев`ятої, десятої та одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року.
Поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку.
Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.
За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.
Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.
Частинами першою та другою статті 94 Закону №580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджені наказом МВС України №260 від 06.04.2016 (Порядок №260), визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції України, у тому числі здобувачам вищої освіти, яким присвоєно спеціальне звання поліції (далі - здобувачі), закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.
Пунктом 3 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами сьомим та восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.
Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.
Отже, право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України та особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у статті 92 Закону №580-VIII, а саме: щорічні чергові оплачувані відпустки, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки. Правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, про що свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону №580-VIII, відповідно до яких поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів, відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється, та у разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції, за бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік. Законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав в попередньому календарному році. Водночас, надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року. Таким чином, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення
У Рішенні Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/2002 у справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.
З огляду на відсутність правового врегулювання цього питання положеннями Закону №580-VIII і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону №504/96.
Відповідно до частини першої статті 24 Закону №504/96-ВР і частини першої статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Отже, у випадку звільнення поліцейських з органів Національної поліції України їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні, як основної, так і додаткової відпустки.
Аналогічні правові висновки щодо регулювання аналогічних спірних правовідносин викладені у постановах Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №160/10875/19 та від 31.03.2021 у справі № 320/3843/20.
Таким чином, позивач має право на отримання грошової компенсації за невикористані відпустки.
У матеріалах справи наявні накази про надання позивачу основних та додаткових щорічних оплачуваних відпусток з 2016 по 2022 рік та довідка управління кадрового забезпечення ГУНП в Хмельницькій області від 14.08.2023 №2556/121/12-2023, згідно яких невикористані відпустки у позивача за 2016-2021 роки відсутні. Невикористана частина відпустки за 2022 рік становить 10 діб (додаткова оплачувана відпустка).
Таким чином, є протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік, а тому необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки за 2022 рік.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сушко О.О.    Мацький Є.М.