П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/195/23	
Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Турецької І.О., 
                                                    Шеметенко Л.П.
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2023р. про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
 
В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Одеського ОТЦК та СП, у якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виготовленні та направленні до ГУ ПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача, виходячи із розрахункової величини – прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2022р., із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для перерахунку пенсії позивача з 1.01.2022р.;
- зобов`язати відповідача виготовити та направити до ГУ ПФУ в Одеській області таку довідку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 7 березня 2023р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Одеського ОТЦК та СП щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 1.01.2022р. для перерахунку його пенсії.
Зобов`язано Одеський ОТЦК та СП підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 1.01.2022р. у відповідності до вимог ст.ст.43 і 63 ЗУ від 9.04.1992р. №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за вiйськовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2022р., на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 1.02.2022р..
У жовтні 2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 7.11.2023р. у задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду від 7.03.2023р. по справі №420/195/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського ОТЦК та СП про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Не погодившись із даним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити вищевказану заяву.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення поданої скарги без задоволення, а ухвали суду без змін, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 поданої в порядку ст.383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що покладені позивачем в основу заяви обставини свідчать про виникнення інших спорів (щодо визначення алгоритмів розрахунків та конкретних розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням, також надбавки за особливості проходження служби, премії тощо).
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив спірне питання, з огляду на наступні обставини.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 7.03.2023р., зобов`язано Одеський ОТЦК та СП підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 1.01.2022р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-XII з врахуванням положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2022р., на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 1.02.2022р..
У заяві, поданої в порядку ст.383 КАС України ОСОБА_1 посилається на те, що розрахунки відповідача у наданій до ГУ ПФУ в Одеській області довідці від 6.06.2023р. №ЮО117166, визначені з порушенням норм та положень діючого законодавства, а тому він звернувся до суду із відповідною заявою.
Перевіряючи правомірність та законність ухвали суду про відмову у задоволенні заяви позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в порядку ст.383 КАС України, судова колегія виходить з наступного.
За правилами п.4 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Так, відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
За змістом ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Апеляційний суд наголошує, що положення ст.383 КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є невиконання судового рішення, яке стало наслідком протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на якого покладений обов`язок щодо його виконання.
Аналізуючи вищезазначені норми права, судова колегія зазначає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.
Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст.383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.
Як вбачається із матеріалів справи, що у відповідності до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7.03.2023р. у справі №420/195/23 зобов`язано Одеський ОТЦК та СП підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 1.01.2022р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-XII з врахуванням положень Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1.01.2022р., на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 1.02.2022р..
Підставою подання заяви в порядку 383 статті КАС України стало те, що на виконання вищевказаного рішення суду відповідачем видано довідку №ЮО117166 від 6.06.2023р., в якій до розрахунку посадового окладу та окладу за військовим званням застосовано прожитковий мінімум у розмірі 2 102грн..
Іншою підставою зазначеної заяви стало визначення розміру щомісячних додаткових видів грошового забезпечення:
- надбавка за особливості проходження служби – 1% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, що склало 183грн.;
- премія – 10% від посадового окладу, що склало 1 043грн..
При цьому, позивач вважає, що розмір вказаних щомісячних додаткових видів грошового забезпечення має становити 65% та 35% відповідно.
З огляду на вказане, апеляційний суд вважає, що в даному випадку питання щодо порядку розрахунку грошового забезпечення та визначення розміру конкретних складових у довідці, яка видана на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 7.03.2023р. по справі 420/195/23 є новими правовідносинами, які не досліджувалися в рамках адміністративної справи №420/195/23.
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що покладені позивачем в основу заяви обставини свідчать про виникнення інших спорів (щодо визначення алгоритмів розрахунків та конкретних розмірів посадового окладу і окладу за військовим званням, також надбавки за особливості проходження служби, премії тощо).
Колегія суддів вважає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Отже, судова колегія приходить до висновку, що оцінка правовідносин, що стали підставою звернення ОСОБА_1 до суду із заявою в порядку ст.383 КАС України, є предметом нового судового провадження.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 248, 383 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 7 листопада 2023р. про відмову у задоволенні заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          І.О. Турецька

                                                                                                    Л.П. Шеметенко