ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року 
м.Черкаси   

Справа № 696/463/23		
Провадження № 22-ц/821/19/24		
категорія: 305010000    	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого – Василенко Л.І.,
суддів: Бородійчука В.Г., Карпенко О.В., 

учасники справи:
позивач – Кредитна спілка «Кредит –Союз»,
відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у  порядку письмового провадженняапеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Кам’янського районного суду Черкаської області від 18 липня 2023 року у справі за позовом Кредитної спілки «Кредит-Союз» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення солідарно заборгованості за договором кредиту, -

в с т а н о в и в :

10 травня 2023 року позивач Кредитна спілка «Кредит-Союз» звернувся до Кам`янського районного суду Черкаської області із даним позовом.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що КС «Кредит-Союз» уклала із ОСОБА_1 договір кредиту № Км-0923 від 01.12.2021 про надання кредиту в розмірі 125 000,00 грн з терміном повернення коштів 30 місяців.
Згідно умов даного договору ОСОБА_1 отримала 125 000,00 грн та зобов`язана повернути отриману суму кредиту та сплатити проценти за користування коштами в строки до передбаченого договором графіка, але ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором не виконала. 
Внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 10.05.2023 становить 178 671,73 грн, з яких 118 017,90 грн – тіло кредиту та 60 653,83 грн – відсотки за користування коштами згідно п. 4.4 договору.
Вказує, що 01.12.2021 між КС «Кредит-Союз» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено договір поруки № Км-0923, відповідно до умов якого останні несуть солідарну відповідальність разом з боржником.
На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 та солідарно з  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь КС «Кредит-Союз» заборгованості за договором кредиту у розмірі 178 671,73 грн. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 18 липня 2023 року позов задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в солідарному порядку на користь КС «Кредит-Союз» 178 671,73 грн заборгованості, з якої: 118 017, 90 грн заборгованість за тілом кредиту; 60 653 грн 83 коп. процентів за користування кредитом.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь КС «Кредит-Союз» по 447, 33 грн судового збору з кожного.
Рішення мотивовано тим, що відповідач порушила взяті на себе договірні зобов`язання, заборгованість за договором кредиту в добровільному порядку не сплачує, чим порушує права та законні інтереси позивача, тому суд вважав, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають умовам укладених між сторонами кредитного договору та договорів поруки, відтак підлягають до задоволення в повному обсязі.
Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним договором та поданий до суду позов, відповідачами суду не подано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи рішення суду незаконним, просила суд скасувати рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 18 липня 2023 року та ухвалити нове, який відмовити повністю у задоволенні позову КС «Кредит- Союз».
Апеляційна скарга мотивована тим, що в зв`язку з військовим станом на всій території України з 24 лютого 2022 року, виникли форс-мажорні обставини, які унеможливлюють своєчасні розрахунки по кредиту та заборгованість зросла. 
Вказує, що на її усні звернення до кредитодавця розстрочити або відстрочити сплату кредиту і процентів по ньому, останній відмовився та безпідставно звернувся з позовом до суду про дострокове повернення кредитних коштів, що вона вважає протиправним та таким, що порушує її права як споживача.
Вважає, що стягнення нарахованих процентів за користування кредитними коштами в розмірі 60 563,83 грн, що складає більше 50 % суми позики, не є розумним і справедливим, оскільки дострокове стягнення суми кредиту та відстків за користування кредитом по рішенню суду позбавляє її права скористатися в повній мірі грошовими коштами передбаченими за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу 

       У відзиві на пеляційну скаргу, КС «Кредит-Союз» вважаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 необгрунтованою, а вимоги викладені в ній такими, що не відповідають чинному законодавству, натомість рішення суду є правильним, справедливим, та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 18 липня 2023 року – без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
       
Судом встановлено, що 23.08.2011 ОСОБА_1 звернулась з заявою до КС «Кредит-Союз» про прийняття її в члени даної Спілки.
30.11.2021 ОСОБА_1 звернулась з заявою-анкетою до КС «Кредит-Союз» на отримання кредиту (кредитної лінії).
У відповідності до п.п. 3) п. 15.1. Розділу ІІІ Статуту КС «Кредит-Союз» члени кредиткої спілки мають право одержувати від Спілки кредити та користуватись іншими послугами, які надаються членам Спілки відповідно до цього Статуту.
Обов’язком членів кредитної спілки, зокрема дотримуватись умов укладених між ними та Спілкою договорів, в тому числі сплачувати кредити, отримані в Спілці на умовах, передбачених кредитними договорами – п.п. 4) п. 16.1.
01 грудня 2021 року між КС «Кредит-Союз» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № Км-0923, за яким вона отримала грошові кошти в розмірі 125 000,00 грн з терміном повернення 30 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 42 % річних від суми залишку кредиту.
Цього ж дня, між КС «Кредит-Союз» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було укладено договір поруки № Км-0923-п від 01 грудня 2021 року та між КС «Кредит-Союз» і ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_3 – договір поруки № Км-0923-п/1 від 01 грудня 2021 року.
Як вбачається з видаткового касового ордеру від 01 грудня 2021 року, ОСОБА_1 одержала у КС «Кредит Союз» 50 000,00 грн кредитних коштів, з видаткового касового ордеру від 02 грудня 2021 року – 25 000,00 грн, з видаткового касового ордеру від 03 грудня 2021 року – 50 000,00 грн.
Згідно наданого КС «Кредит-Союз» розрахунку заборгованості за договором кредиту, станом на 10.05.2023, заборгованість становить 178 671,73 грн, з яких 118 017,90 грн – тіло кредиту та 60 653,83 грн – відсотки за користування коштами згідно п. 4.4 договору. 

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним нормам права.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків.
Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов?язків (ст. 11 ЦК України).
Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов?язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України.
За частинами 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У статтях 525, 526 ЦК України вказано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) згідно ст. 610 ЦК України.
Судом встановлено, та відповідачем не заперечувалось, що між КС «Кредит Союз» та ОСОБА_1 , як членом даної Спілки, яка у відповідності до Статуту має право одержувати від Спілки кредити, було укладено договір кредиту № Км-0923 від 01 грудня 2021 року.
Предметом даного договору є надання позичальнику кредиту у формі кредитної лінії, з лімітом 125 000,00 грн ( п. 2.1 договору).
Згідно з даними видаткових касових ордерів від 01 грудня 2021 року,  ОСОБА_1  одержала у КС «Кредит Союз» 50 000,00 грн кредитних коштів, з видаткового касового ордеру від 02 грудня 2021 року – 25 000,00 грн, з видаткового касового ордеру від 03 грудня 2021 року – 50 000,00 грн. 
Графіки повернення основної суми кредиту та погашення процентів за ним сторони обумовили та погодили у Додатках до договору кредиту № КМ-0923 від 01.12.2021, від 02.12.2021, від 03.12.2021 (а. с. 7-9).
У п. 4.4 договору кредиту сторони погодили, що процентна ставка за кредитом становить 42,00 % річних від суми залишку кредиту (а. с. 6).
Із умов договору, а саме: п. 6.2 договору кредиту передбачено, що позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу Спілки зобов ’язаний сплатити 65% річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, але в межах суми, не забороненої законами України (а. с. зворотня строна 6).
Як вірно встановлено судом та частково визнавалось відповідачем ОСОБА_1 , що належним чином умови договору кредиту № Км-0923 нею не виконувались, тому і утворилась заборгованість.
Перевіривши наведені розрахунки заборгованості та процентів, колегія суддів вважає, що вони здійсненні вірно.
Відповідачем сума заборгованості не оспорювалась і нею не було подано до суду своїх розрахунків.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі, на те, що на її усні звернення до кредитодавця розстрочити або відстрочити сплату кредиту і процентів по ньому, останній відмовився та безпідставно звернувся з позовом до суду про дострокове повернення кредитних коштів, що на її думку є протиправним та порушує її права як споживача є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази на звернення до Спілки із заявою про розстрочку виконання умов договору, а також згідно п. 4.4 договору кредиту, процентна ставка не підлягає зміні. Крім того, умовами договору передбачено, що Спілка має право вимагати дострокового повернення кредиту в таких випадках: а) при затриманні сплати позичальником частини кредиту та/або процентів на строк більше 1 місяця; б) при використанні коштів не за цільовим призначенням (п. 5.2 договору кредиту).
Відповідно до п. 7.1 договору кредиту сторони погодили і строк дії вказаного договору - 30 місяців з моменту укладення.
В той же час, п. 7.2 договору кредиту передбачає, що у разі закінчення строку дії договору, визначеного в п. 7.1. договору, є непогашений залишок кредиту і Спілка до закінчення цього строку не подала позов до суду про стягнення заборгованості за договором, - строк його дії автоматично продовжується на наступні 24 місяців, з погашенням як тіла кредиту, так і несплачених процентів, що продовжують нараховуватись за ставкою і в порядку, визначеному п. 4.4 договору.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що вимоги позивача про дострокове стягнення заборгованості є обґрунтованими та такими, що відповідають Статуту КС «Кредит Союз», умовам укладених між сторонами кредитного договору та договорів поруки, разом з тим, суд у резолютивній частині рішення зазначив відповідачів, крім ОСОБА_1 , як солідарних боржників і прийшов до помилкового висновку про стягнення заборгованості із поручителів у солідарному порядку.
Щодо солідарного стягнення боргу з боржника та поручителів.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов’язку.
Згідно зі ст. 554 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що в разі укладення кількох договорів поруки, які забезпечують виконання одного зобов’язання, виникає декілька самостійних зобов’язань, сторони яких (поручителі) перебувають у правовідносинах з одним боржником, проте не пов’язані правовідносинами між собою. У такому разі кожен поручитель відповідає перед кредитором боржника в обсязі та відповідно до умов договору поруки, стороною якого він є.
Порука декількох осіб може визначатися як спільна в разі укладення договору поруки кількома поручителями та встановлення умовами договору волевиявлення цих осіб щодо спільного забезпечення зобов’язання. Лише в такому випадку поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою (спільна порука).
Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов’язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.
У справі, яка переглядається, предметом спору є два окремі договори поруки, за якими по троє поручителів, а саме ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  та ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_3  поручилися відповідати перед кредитором разом з позичальником ОСОБА_1 як солідарні боржники за порушення умов одного й того ж договору позики.
З огляду на викладене й на відсутність положень про солідарну відповідальність поручителів у нормах чинного законодавства та в умовах договорів поруки, помилковим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для солідарного стягнення з поручителів заборгованості за договорами позики згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України.
Вказані висновки суду узгоджуються із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 201/13782/14-ц.
Разом з тим, відсутність підстав для солідарного стягнення з поручителів заборгованості за окремими договорами поруки, не зумовлює відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості з поручителів окремо.
У відповідності до п. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов’язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене та приведені норми права, апеляційний суд вважає, що резолютивна частина рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 18 липня 2023 року підлягає зміні шляхом викладення її другого абзацу в новій редакції:
«Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КС «Кредит-Союз» заборгованість за договором кредиту № Км-0923 від 01.12.2021, укладеним між КС «Кредит –Союз» та ОСОБА_1 , у розмірі 178 671,73 грн.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на користь КС «Кредит-Союз» заборгованість за договором кредиту № Км-0923 від 01.12.2021, укладеним між КС «Кредит –Союз» та ОСОБА_1 , у розмірі 178 671,73 грн».
Посилання скаржника на виникнення форс-мажорних обставин в зв`язку з військовим станом на всій території України з 24 лютого 2022 року, не заслуговують на увагу, так як в умовах воєнного стану особа звільняється лише від сплати пені та штрафів, проте повинна повернути тіло кредиту та відсотки. 
Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За викладеного апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржуване судове рішення – до зміни.
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено: якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судові витрати за наслідками перегляду рішення суду першої інстанції розподілу не підлягають у зв`язку з тим, що по суті вирішення позовних вимог рішення суду від 18 липня 2023 року залишається без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити частково. 
Рішення Кам’янського районного суду Черкаської області від 18 липня 2023 року у справі за позовом Кредитної спілки «Кредит-Союз» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 про стягнення солідарно заборгованості за договором кредиту– змінити, виклавши другий абзац його резолютивної частини в новій редакції:
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Кредит-Союз» заборгованість за договором кредиту № Км-0923 від 01.12.2021, укладеним між Кредитною спілкою «Кредит –Союз» та ОСОБА_1 , у розмірі 178 671,73 грн.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Кредит-Союз» заборгованість за договором кредиту № Км-0923 від 01.12.2021, укладеним між Кредитною спілкою «Кредит –Союз» та ОСОБА_1 ,у розмірі 178 671,73 грн.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 08 лютого 2024 року.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді:                                                                          В.Г. Бородійчук

О.В. Карпенко