ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року	Львів	Справа № 380/7075/23 пров. № А/857/25828/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судових засідань -                     Хомича О.Р.,
 
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова від 13 грудня 2023 року (головуючий суддя: Мартинишин М.О., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, ДОП СДОП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капітана поліції Дзяного Богдана Ігоровича про скасування постанови, -

встановив:

ОСОБА_1 , 07.04.2023 звернувся з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ГБВ № 150014.
Обґрунтовує позов тим, що 19.01.2023 о 13:29 год звернувся до поліції із скаргою на дії його сусідки ОСОБА_2 (цілеспрямоване грюкання в стелю його квартири, яке в той день тривало декілька годин, а також в попередні місяці щонайменше по декілька годин щодня). Однак, поліція не перевірила обставини справи та відносно нього 01.02.2023 ДОП СДОП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області Дзяним Б.І. було винесено постанову ГБВ №150014 про накладення на нього адміністративного стягнення за ст.183 КУпАП. З цією постановою він не погоджується у зв`язку з неповним з`ясуванням працівником поліції обставин справи, та через порушення працівником поліції норм чинного законодавства. Таким чином вважає, що постанова була завідомо протиправною, а притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним, оскільки в його діях немає складу правопорушення. 
Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 13 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що зазначене рішення винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати, а позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Позивач, у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав.
Представники відповідачів, у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, їх участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, їхня неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволеною з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення ГБВ № 150014 від 01.02.2023 ДОП СДОП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капітана поліції Дзяного Богдана Ігоровича притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.
У постанові зазначено, що 19 січня 2021 року о 13:30 год, гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліцію, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.
Рішенням № 1 від 15.02.2023 по скарзі на постанову про адміністративне правопорушення ГБВ № 150014 від 01.02.2023 начальником ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області полковником поліції Малишем І.П. вирішено постанову про адміністративне правопорушення ГБВ № 150014 від 01.02.2023 залишити без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача щодо незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставними і необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодними доказами.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань, тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Тобто, зі змісту вказаних норм слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд апеляційної зазначає, що об`єктивна сторона правопорушення, визначеного ст. 183 КУпАП, яке інкримінується позивачу, полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського нібито для надання допомоги, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, та бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення ГБВ № 150014 від 01.02.2023 ДОП СДОП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капітана поліції Дзяного Богдана Ігоровича притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.
Згідно цієї постанови, 19 січня 2021 року о 13:30 год, ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліцію, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач покликається на те, що підставою для виклику поліції 19 січня 2021 року слугувало вчинення щодо нього з боку мешканців квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , цілеспрямоване грюкання в стелю його квартири, однак суд апеляційної інстанції вважає такі без підставними, з огляду на таке.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у суді першої інстанції допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які будучи попередженим про кримінальну відповідальність згідно ст. 384, 385 КК України та будучи приведеними до присяги, надали суду показання, що 19.01.2023 ОСОБА_1 безпідставно викликав поліцію, оскільки мешканці будинку, які проживають за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_1 не чіпали і жодного цілеспрямованого грюкання, яке б спричинило дискомфорт позивачу не здійснювали.
Згідно пояснень ОСОБА_6 від 01.02.2023, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , які відібрані ДОП СДОП ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Дзяним Б.І., ОСОБА_5 разом з сім`єю проживає у квартирі АДРЕСА_3 . Члени його сім`ї ОСОБА_5 є урівноваженими, спокійними, не конфліктними (а. с. 43).
Відповідно до Довідки про результати проведення перевірки за повідомленням до оператора « 102» (ІТС ІПНП № 1107 від 19.01.2023), з яким ознайомлений начальник Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області полковник поліції Малиш І. (а. с. 39), ОСОБА_1 повідомив, про те, що за адресою: АДРЕСА_1 сусіди пересувають меблі та стукають. Вжито заходи: опитано ініціатора звернення, останній повідомив, що у квартирі АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 за вказаною адресою проживають особи «ромської» національності, опитано інших мешканців. Відносно ОСОБА_1 складено постанову передбачену ст. 183 КУпАП.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що матеріали справи не містять, а ОСОБА_1 у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 12.03.2024, також не надав доказів, які б свідчили про вчинення будь-яких протиправних дій стосовно нього, у тому числі мешканцями квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .
Крім цього, не встановлено обставин, які б порушували права, інтереси позивача або створювали загрозу його здоров`ю, життю або майну, які б могли бути обґрунтованою підставою для виклику працівників поліції.
Таким чином, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу постанови серії ГБВ № 150014 від 01.02.2023, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 183 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що правові підстави для скасування оскаржуваної постанови ГБВ № 150014 від 01.02.2023  відсутні.
Таким чином, апеляційна скарга адміністративної комісії ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.
Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 316, 321, 322,  КАС України, суд - 

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Франківського районного суду міста Львова від 13 грудня 2023 року у справі № 380/7075/23 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 12.03.2024.