Номер провадження: 22-ц/813/1917/24 
Справа № 493/1414/21
Головуючий у першій інстанції Тітова  Т. П.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого судді Сєвєрової Є.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С., 
за участю секретаря Малюти Ю.С.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідачі: ОСОБА_2 , Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Глобал гарант», 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційніскарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 08 червня 2023 року у складі судді Тітової Т.П.,
встановив:
У листопаді 2021 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Глобал гарант» у якості страхового відшкодування 127400 грн, з ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 276665 грн, солідарно з обох відповідачів 50000 грн на відшкодування моральної шкоди, а також стягнути з відповідачів всі судові витрати, а саме 4118,64 грн на відшкодування витрат на проведення експертної оцінки автомобіля та 3713 грн витрати на оплату судового збору.
Свої вимоги мотивує тим, що 01.12.2020 о 18:30 год по вул. Любомирська в м. Балта, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем MAZDA д/н НОМЕР_1 , не обравши безпечну швидкість руху та не врахувавши дорожні обставини, здійснив зіткнення з автомобілем марки MERSEDES д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку та здійснив наїзд на припаркований біля краю проїжджої частини вказаної вулиці його автомобіль марки FORD TRANSIT д/н НОМЕР_3 , в якому він перебував на місці водія. Внаслідок даної ДТП його автомобіль марки FORD TRANSIT д/н НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить йому на праві приватної власності, отримав механічне пошкодження, а він з тілесними ушкодженнями у вигляді струсу головного мозку та закритої черепно-мозкової травми був доставлений до КП «Балтська багатопрофільна лікарня», де з 01.12.2020 року по 04.12.2020 року знаходився на лікуванні. За результатами розгляду справи №493/35/21, встановлено, що зіткнення вищевказаних автомобілів знаходиться в прямому причинному зв`язку із грубим порушенням водієм автомобіля MAZDA д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 вимог п. п. 11.1, 12.2 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Балтського районного суду Одеської області від 14.01.2021 по вказаній справі, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті даної ДТП та винних дій водія автомобіля MAZDA д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 було пошкоджено його вищевказаний автомобіль та завдано матеріальних збитків на суму 404065 грн, що підтверджується висновком експерта № 21-2821 від 15.09.2021. Внаслідок цього ДТП йому також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у спричиненні йому в результаті даної ДТП тілесних ушкоджень, перебування у зв`язку із цим на лікуванні у медичному закладі, душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням його автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв`язків, певним ударом його престижу. Також він був змушений неодноразово відвідувати авторинок та магазин у пошуку необхідних для ремонту запчастин. Крім того, він є фізичною-особою підприємцем і для здійснення своєї підприємницької діяльності він постійно використовував даний автомобіль. В результаті пошкодження його автомобіля він, продовжуючи сплачувати податки до державного бюджету, був позбавлений можливості у нормальному режимі здійснювати свою господарську діяльність, виникли затримки із постачанням товарів до його торгових точок, що додатково негативно відобразилося на його репутації, він вимушений оправдуватися перед своїми клієнтами, шукати інші шляхи виходу із цієї ситуації, позичати у своїх знайомих транспорт для своїх невідкладних потреб. Розмір відшкодування моральної шкоди визначив у розмірі 50000 грн.
Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 08 червня 2023 рокупозовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПАТ «Страхова компанія «Глобал гарант» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 матеріальну шкоду на користь ОСОБА_1 у розмірі 133431 грн. 16 коп., та моральну шкоду у розмірі 1000 грн., а також судовий збір у сумі 1099,28 грн. та витрати на проведення експертизи у сумі 1219,37 грн., а всього в сумі 136749 грн. 81 коп. В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись з вищевказаним рішенням суду, 12.07.2023 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить суд скасувати рішення Балтського районного суду Одеської області від 08 червня 2023 року та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи №8007/22-21 від 16.01.2023 не міг бути прийнятий беззаперечно судом до уваги, оскільки експертизу було проведено без огляду автомобіля з дозволу суду за наявними матеріалами справи. Крім того, під час проведення даної експертизи не вирішувалося питання щодо наслідково – причинного зв`язку наявних на досліджуваному автомобілі пошкоджень обставинам справи. Зазначає, що позивачем не було наведено жодного доказу того, що ремонт здійснювався ним на підставі нормативних даних щодо ремонтних технологій і вимог до ремонту, які передбачені фірмою «FORD» для відновлення автомобілів даної моделі в умовах спеціалізованого підприємства автомобільного сервісу, також невідомо де ремонтувався вказаний автомобіль, у якій спосіб, які деталі для цього були використані (нові чи вживані), які матеріали застосовувались для ремонту тощо. Крім того, ОСОБА_2 також вважає необґрунтованим розмір моральної шкоди, заявлений позивачем у позовній заяві і вважає, що моральна шкода взагалі не підлягає відшкодуванню. Просив здійснювати розгляд справи без його участі та без участі його представника.
Крім того, не погодившись з вищевказаним рішенням суду, 17.07.2023 ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд рішення Балтського районного суду Одеської області від 08 червня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 276665 грн. у якості відшкодування матеріальної шкоди та 30000 грн. – моральної шкоди. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при визначені суми матеріального відшкодування судом помилково було надано перевагу висновку експертизи №80007/22-21 від 16.01.2023 перед експертним автотоварознавчим висновком №21-2821 від 15.09.2021.
Представник ПрАТ «Страхова компанія «Глобал гарант» в судове засідання 15.02.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, поштове відправлення, яке надсилалося судом на адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, буд. 28-В), повернулося до суду з відміткою "адресат не знаходиться". Відтак є таким, що повідомлений належним чином про розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2  в судове засідання 15.02.2024 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, поштове відправлення, яке надсилалося на його адресу, повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». В апеляційній скарзі останній просив розглядати справу без його участі.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі відповідачів.
Заслухавши суддю-доповідача, позивача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 263 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (ст. 264 ЦПК України).
Рішення суду зазначеним вимогам закону відповідає.
Так, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , 01.12.2020 приблизно о 18:30 год, керуючи автомобілем MAZDA д/н  НОМЕР_1  рухався по проїзній частині вул. Любомирська в м. Балта Одеської області. Під час руху ОСОБА_2 , порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожні обставини скоїв зіткнення з автомобілем марки MERSEDES д/н  НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку та здійснив наїзд на автомобіль марки FORD TRANSIT д/н  НОМЕР_3 , чим спричинив автомобілю пошкодження та скоїв дорожньо-транспортну пригоду. За даним фактом відносно  ОСОБА_2  було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
Згідно з постановою Балтського районного суду Одеської області від 14.01.2021  ОСОБА_2  визнаний винним у ДТП, та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. Вказана постанова є чинною. 
Отже, суд першої інстанції, посилаючись на ч. 4 ст. 82 ЦПК України, дійшов правильного висновку, що дані обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі N 234/16272/15-ц зроблено висновок про те, що преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.
Тобто, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.
Постанова суду про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, звільняє такого водія від відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, а тому шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Отже, розглядаючи спір щодо відшкодування шкоди, який випливає із справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування.
Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відтак, твердження ОСОБА_2 про недоведеність його вини у вказаному ДТП, за наявності постанови суду про визнання його винним у вчиненні ДТП, що має для суду преюдиційний характер, є безпідставними та такими, що необґрунтовані належними та допустимими доказами.
Судом встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Глобал гарант». 
Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.05.2020 року ліміт відповідальності ПрАТ «Страхова компанія «Глобал гарант» за шкоду, заподіяну майну третіх осіб становить 130 000 грн., франшиза 2600 грн.
Водночас позивач, після отримання статусу потерпілого, протягом року не звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Глобал гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування, наявність поважних причин, які б перешкоджали йому звернутися у відповідний строк до страхової не зазначив.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач втратив право вимоги до страхової компанії щодо стягнення страхового відшкодування у розмірі 127 400 грн.
Відповідно до висновку експерта N21-2821 від 15.09.2021, здійсненого за заявою ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого відповідачем ОСОБА_2 позивачу, складає 404 065 грн. 
Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи N8007/22-21 від 16.01.2023, проведеної судовим експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Вінницького відділення, призначеної ухвалою суду першої інстанції за клопотанням відповідача, встановлено, що вартість матеріального збитку складає 260 831,16 грн.
З урахуванням вказаних висновків експертів, виходячи з того, що висновок експертизи N8007/22-21 від 16.01.2023 проведено на підставі ухвали суду за клопотанням ОСОБА_2 , при цьому експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що слід виходити саме з розміру шкоди, визначеної у вказаному висновку експерта для визначення суми відшкодування позивачу шкоди, завданої ОСОБА_2 .
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з ОСОБА_2 підлягає стягненню шкода у розмірі 133 431 грн (260 831,16 грн.-127 400 грн).
Щодо стягнення на користь позивача моральної шкоди.
У частині третій статті 23 ЦК України встановлено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.
Слід зазначити, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що у момент ДТП переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, тривоги, безпомічності, страху за своє здоров`я та за своє життя. Крім того, тривалий час після ДТП позивач не мав можливості користуватися транспортним засобом, був змушений відвідувати неодноразово авторинок та магазини у пошуках необхідних для ремонту деталей. 
Проаналізувавши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачу була спричинена моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню відповідачем ОСОБА_2 , оскільки між його діями та спричиненою позивачу моральною шкодою наявний безпосередній причинний зв`язок.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначаючи суму грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судом правильно була врахована ступінь вини відповідача, глибина душевних страждань позивача у зв`язку із пошкодженням автомобіля, неможливістю його використання, необхідністю проведення його ремонту, характер немайнових втрат, інші обставини по справі (перенесеного у момент ДТП фізичного білю, емоційного стресу) та з урахуванням вимог розумності і справедливості, визначена сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 у розмірі 1000 грн.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційних скарг апелянтів не спростовують висновків суду, зроблених в рішенні суду, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення, рішення Балтського районного суду Одеської області від 08 червня 2023 року без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 374, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Балтського районного суду Одеської області від 08 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складений 23.02.2024

Головуючий                                                         Є.С. Сєвєрова 

Судді:                                                                  Л.М. Вадовська 

О.С. Комлева