ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 січня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/8372/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
  
                    розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 р. (суддя Єфанова О.В.)    в адміністративній справі №160/8372/23 за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА"    до    Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,-                                  

                                                         В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА"     звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення   №99/32-00-07-09-17, прийняте 01.02.2023   Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, яким за порушення граничного строку розрахунків по  експортним  контрактам № 105/19 та №JP-2021-653   за період фінансово-господарської діяльності з 31.07.2019   по 30.11.2022   позивачу нараховано пеню   на загальну суму 356351,60 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані наступними доводами: з 01.01.2021 нарахування пені суперечить положенням абз.11 п.52-1 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України; нарахування пені здійснено без врахування дії на території України карантинних заходів до 30 квітня 2023 р. з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19;  порушення строків розрахунків за контрактами допустив не позивач, а його контрагенти-нерезиденти, що підтверджується рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України про стягнення заборгованості; позивач також звертався і до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торого-промисловій палаті Російської Федерації з позовною заявою до контрагента-нерезидента. Наведені обставини, на переконання позивача, є підставами для задоволення пред`явленого ним позову.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами загального позовного провадження, позовну заяву задоволено.
У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує на те, що податкове повідомлення-рішення №99/32-00-07-09-17 прийнято у відповідності до Закону України «Про валюту і валютні операції», яким регулюються спірні правовідносини. Позивачем не надано до перевірки висновку про продовження граничних строків розрахунків за контрактами, порушення, які зафіксовані актом перевірки, ним не спростовані, доводів щодо помилковості нарахування контролюючим органом пені суду не надано.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване, навівши доводи позовної заяви.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено   статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.  
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:
Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА» з питань дотримання вимог валютного законодавства при виконанні зовнішньоекономічних контрактів №105/19 від 31.07.2019 з нерезидентом ООО «Steel Trade Line», Узбекистан, за період з 31.07.2019 по 31.05.2021; № JP-2021-653 від 21.06.2021 з нерезидентом JV "Jizzakh Petroleum, Узбекистан, за період з 21.06.2021 по 30.09.2022; №JP-2021-705 від 17.07.2021 з нерезидентом JV   Jizzakh Petroleum, Узбекистан за період з 13.07.2021 по 30.11.2022. Перевіркою встановлено порушення частини 1 та частини 2   статті 13 Закону України від 21.06.2018 №2473-УПІ «Про валюту і валютні операції»   та п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого   постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5, в частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по експортним контрактам: від 31.07.2019 №105/19, укладеному з нерезидентом ООО «Steel Trade Line» (Узбекистан) на суму 20726,00 з порушенням граничного строку розрахунків на 33 днів (з 24.04.2021 по 26.05.2021); від 21.06.2021 № JP-2021-653, укладеному з нерезидентом JV «Jizzakh Petroleum» LLC (з 27.10.2021 перейменовано у FE LLC «SANOAT ENERGETIKA GURUKHI, Узбекистан) на суму 54834,33 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 9 днів (з 28.07.2022 по 05.08.2022), в сумі 77533,60 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 8 днів (з 29.07.2022 по 05.08.2022), в сумі 76 878,08 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 7 днів (з 30.07.2022 по 05.08.2022), в сумі 77135,12 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 6 днів (з 31.07.2022 по 05.08.2022), в сумі 76948,80 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 4 дні (з 02.08.2022 по 05.08.2022), в сумі 77332,32 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 3 дні (з 03.08.2022 по 05.08.2022) та в сумі 68823,78 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 1 день (05.08.2022).За результатами перевірки складено Акт №18/32-00-07-09-12/33668606 від 17.01.2023 року на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення Форми «С» № 99/32-00-07-09-17 від 01.02.2023.
Ухвалюючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з 01 січня 2021 р. пеня за порушення резидентами строку розрахунків в іноземній валюті є одним із різновидів пені у розумінні приписів підпункту14.1.162 пункту   14.1. ст.14 Податкового кодексу України   та, відповідно, її нарахування у період з 01.01.2021  суперечить положенням абз.11 п.52-1 підрозділу ХХ «Перехідні положення»   Податкового кодексу України. Суд також врахував, що по контрактам № JP-2021-653 від 21.06.2021 та №JP-2021-705 від 17.07.2021 позивач   03.08.2022 та 02.08.2022 звертався до   Міжнародного комерційного арбітражного суду з   позовною заявою про стягнення заборгованості за поставлену продукцію, провадження було відкрито - справа №М-102/2022. За вказаних обставин, суд вважав, що відповідачем не доведено правомірності спірного податкового повідомлення-рішення.
Колегія суддів зазначає наступне.
Законом України «Про валюту і валютні операції» № 2473-VIII (Закон № 2473) визначені правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, а також відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
   Статтею 13 Закону  № 2473 передбачено право Національного банку України встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання (ч. 2 ст. 13 Закону № 2473).
Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів встановлено п. 21 розд. ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 №5 (Положення №5), і становлять 365 календарних днів.
У зв`язку із введенням Указом Президента України вiд 24.02.2022 №64/2022 воєнного стану в Україні, Правлінням Національного банку України прийнято Постанову вiд 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», відповідно до якої граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять   180   календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року. Для операцій, що проведені до 05.04.2022, граничні строки розрахунків становлять 365 календарних днів.
Порушення резидентами граничного строку розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 % суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості (ч. 3 ст. 13 Закону № 2473).
Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення розрахунків за експортними контрактами: №105/19, укладений  з нерезидентом ООО «Steel Trade Line» (Узбекистан) порушенням граничного строку розрахунків в сумі 20726,00 дол. США на 33 днів (з 24.04.2021 по 26.05.2021);  № JP-2021-653, укладений з нерезидентом JV «Jizzakh Petroleum» LLC (з 27.10.2021 перейменовано у FE LLC «SANOAT ENERGETIKA GURUKHI, Узбекистан): 
- на суму 54834,33 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 9 днів (з 28.07.2022 по 05.08.2022); 
- на суму 77533,60 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 8 днів (з 29.07.2022 по 05.08.2022);
- на суму 76 878,08 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 7 днів (з 30.07.2022 по 05.08.2022);
- на суму 77135,12 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 6 днів (з 31.07.2022 по 05.08.2022);
- на суму 76948,80 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 4 дні (з 02.08.2022 по 05.08.2022);
- на суміу77332,32 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 3 дні (з 03.08.2022 по 05.08.2022) та в сумі 68823,78 дол. США з порушенням граничного строку розрахунків на 1 день (05.08.2022).
Обставина розрахунків з порушенням, встановлених Національним банком України, строків позивачем не оспорюється. Він наполягає на тому, що в силу дії приписів абз.11 п.52-1 підрозділу ХХ «Перехідні положення» ПК України пеня не повинна була нараховуватись взагалі.
Колегія суддів вважає такий довід  помилковим з огляду на наступне.
Згідно абзацу 11 пункту 52-1   підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (ПК України) протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню. 
Згідно   пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України   пеня   – сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом п. 5.1 с. 5 ПК Ураїни   передбачено, що поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених   ст. 1 ПКУ.
Отже, ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абзац   1 п. 1.1 ПКУ).
Водночас правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права й обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушенні: ними валютного законодавства визначено   Законом №2473.
Згідно з   ч.   2 ст. 3 Закону №2473   питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом.   Частиною   3 ст. 3 Закону №2473   визначено, що у разі, якщо положення інших законів суперечать положенням Закону, застосовують положення цього Закону.
Частиною   5 ст. 13 Закону №2473   передбачено, що порушення нерезидентами строку розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3% суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті, або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Відповідно до   ч.   8 ст. 13 Закону №2473   центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Із системного аналізу зазначених вище норм ПК України та Закону №2473 вбачається, що на пеню, нараховану відповідно до Закону №2473, не поширюються положення   п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ.
При цьому норми Закону №2473 та інших нормативно-правових актів, які регулюють зовнішньоекономічну діяльність, не звільняють від застосування штрафних санкцій та пені за порушення валютного законодавства у період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19).
          Позивач також стверджує, що порушення строків розрахунків за контрактами допустив не він, а його контрагенти-нерезиденти, про те як відповідальність за частиною 5 статті 13 Закону № 2473 передбачена за порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею.
          Колегія суддів звертає увагу, що для притягнення резидента до експортним контрактом до відповідальності достатнім є наявність обставини порушення строків розрахунку за ним.  Законом № 2473 визначено випадки, коли санкції до резидента не застосовуються  і пеня не нараховується або її нарахування  припиняється. Цими обставинами є: виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, на підтвердженням чого надається  відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту); висновок про продовження граничних строків розрахунків за контрактами;  прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті.
Позивач стверджує, що він звертався до міжнародних комерційних арбітражних судів за стягненням з контрагентів - нерезидентів заборгованості за експортними контрактами. 
На підтвердження цього  доводу позивачем надано суду копію рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 28.02.2023 про стягнення на користь ТОВ «ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА» з FE LLC «SANOAT ENERGETIKA GURUKHI» заборгованіості за контрактами № JP-2021-653 від 21.06.2021 з нерезидента JV "Jizzakh Petroleum, Узбекистан, за період з 21.06.2021 по 30.09.2022; №JP-2021-705. В рішенні зазначено про те, що позов ТОВ «ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА» був прийнятий до розгляду 05.08.2022 (т.1 а.с.39).
За приписами частини 7 статті 13 Закону № 2473 у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовнішньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порушення строку в цей період не нараховується.
Як вбачається зі змісту акту податкової перевірки, пеня за зазначеними контрактами нарахована позивачу  до 05.08.2022 включно.
Проте, відповідно до наведеної вище норми у разі ухвалення судом, міжнародним комерційним арбітражем рішення про задоволення позову сплаті підлягає лише пеня, нарахована до дня прийняття позовної заяви до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем.
Зважаючи на те, що прийняття позовної заяви відбулось 05.08.2022, припинення нарахування пені мало бути зупинено  з 05.08.2022 і, і подальшому,  нарахована до цієї дати, тобто по 04.08.2022 включно.
Таким чином, розрахунок пені за експортними контрактом № JP-2021-653 підлягає перерахунку наступним чином (т. 1 а.с.26):
З 28.07.2022 по 04.08.2022 – 2005214,68 грн. х 0,3% х 8 днів = 48125,15 грн.
З 29.07.2022 по 04.08.2022 – 2835295,20 грн. х 0,3% х 7 днів = 59541,19 грн.
З 30.07.2022 по 04.08.2022 – 2811323,76 грн. х 0,3% х 6 днів = 50603,82 грн.
З 31.07.2022 по 04.08.2022 – 2820723,35 грн. х 0,3% х 5 днів =  42310,84 грн.
З 02.08.2022 по 04.08.2022 – 2813909,89 грн. х 0,3% х 3 дня  =  25325,18 грн.
з 03.08.2022 по 04.08.2022 -  2827934,68 грн. х 0,3% х 2 дня  =  16967,60 грн.
Всього – 242873,78 грн. за контрактом № JP-2021-653.
Оскільки доказів прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви позивача про стягнення з нерезидента заборгованості за експортним контрактом  № 105/19 позивачем не надано, колегія суддів вважає законним нарахування пені за період з 24.04.2021 по 26.05.2021 на суму 57584,20 грн. 
Невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову.
Спірне податкове повідомлення - рішення визнається апеляційним судом протиправним в частині нарахування пені на суму 55893,62 грн. (356351,60 грн. (первісна сума) - 300457,98 грн. (242873,78 грн. (пеня по контракту  JP-2021-653) + 57584,20 грн. (пеня по контракту № 105/19). 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Згідно матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду першої інстанції – 5346 грн. (т. 1 а.с.11). Зважаючи на часткове задоволення позову, на користь позивача підлягає відшкодуванню судові витрати за правилом пропорційності. Сума ППР - 356351,60 грн., задоволено на суму 55893,62 грн., що складає 15,68 %. Сума судових витрат -  838,25 грн., що складає 15,68 % від 5346 грн.           
Керуючись статтями   315, 317,   321,   322,   325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 р. в адміністративній справі №160/837/23 – скасувати та ухвалити нове рішення.
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА"    - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення   № 99/32-00-07-09-17 від 01 лютого 2023   р. в частині нарахування пені на суму 55893,62 грн.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП УКРАЇНА" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області судові витрати на суму 838 (вісімсот тридцять три) грн. 25 коп.
У задоволенні решти позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 31 січня 2024 р. та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук