УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2024 року
м. Київ
справа № 201/11207/23
провадження № 61-18019ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М.(суддя-доповідач), Карпенко С. О., 
Сердюка В. В.,
розглянув касаційну скаргу Адвокатського об`єднання «Пільх та Партнери» 
на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року 
у справі за заявою Адвокатського об`єднання «Пільх та Партнери» 
про забезпечення позову до його пред`явлення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень.
У вересні 2023 року Адвокатське об`єднання «Пільх та Партнери» 
(далі - АО «Пільх та Партнери») звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 в межах позовних вимог у розмірі 1 948 335,12 грн, які розміщенні на банківських рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали суду про арешт коштів 
ОСОБА_1 , крім коштів, що містяться на рахунках ОСОБА_1 , накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб).
Заява мотивована тим, що АО «Пільх та Партнери» звертається до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову в порядку, визначеному статтею 149 ЦПК України, до пред`явлення позову з метою захисту порушених прав та забезпечення виконання рішення суду в майбутньому. Наразі позивачем готується до подання позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у вигляді пені за несвоєчасну оплату вартості правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 05 січня 2022 року.
Посилаючись на те, що вжиття заходів забезпечення позову сприяє ефективному захисту порушених прав щодо повернення грошових коштів за договором про надання правової допомоги від 05 січня 2022 року, АО «Пільх та Партнери» просив суд задовольнити його заяву про забезпечення позову до його пред`явлення.
Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська ухвалою від 19 вересня 2023 року заяву АО «Пільх та Партнери» про забезпечення позову до його пред`явлення задовольнив.
Наклав арешт на грошові кошти ОСОБА_1 в межах позовних вимог у розмірі 1 948 335,12 грн, які розміщенні на банківських рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після постановлення ухвали суду про арешт коштів ОСОБА_1 , крім коштів, що містяться на рахунках ОСОБА_1 накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб).
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що наведені у заяві про забезпечення позову факти та обґрунтування, наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом спору, що буде у цій справі, є підставами про необхідність та доцільність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача, так як застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист прав та інтересів заявника. При цьому таке забезпечення позову буде співмірним із позовними вимогами, які заявник має намір заявити.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.
Дніпровський апеляційний суд постановою від 15 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив. Ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19 вересня 2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні заяви АО «Пільх та Партнери» про забезпечення позову до його пред`явлення відмовив.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що предметом спору є стягнення суми грошових коштів, розмір яких становить 1 948 335,12 грн, яка зазначена заявником як пеня за порушення виконання зобов`язання за договором про надання правової допомоги від 05 січня 2022 року. Разом з тим, заявник не вказав в заяві, чи дійсно існує реальна загроза і яка саме, що в подальшому може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Крім того, суд першої інстанції не врахував, що предметом позову є грошова сума, яка є пенею, а не сумою основного зобов`язання, щодо якої існує ще нерозглянутий спір. Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав накладення арешту на кошти відповідачки, що може зашкодити істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів відповідача та не забезпечує збалансованості інтересів сторін, оскільки заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами.
У касаційній скарзі, поданій 15 грудня 2023 року, АО «Пільх та Партнери» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.
У касаційній скарзі АО «Пільх та Партнери» порушує клопотання пропоновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З огляду на зміст постанови Дніпровського апеляційного суду 
від 15 листопада 2023 року та інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень, повний текст постанови суду надісланий судом до 
реєстру - 28 листопада 2023 року; зареєстрований - 28 листопада 2023 року, оприлюднений - 29 листопада 2023 року.
Касаційна скарга подана 15 грудня 2023 року (штамп на конверті), зареєстрована 18 грудня 2023 року (штамп Касаційний цивільний суд Верховного Суду «Скриня»). Останній день звернення з касаційною скаргою 
(з урахуванням вихідних днів) є 15 грудня 2023 року.
Перевіривши доводи вказаного клопотання, суд приходить до висновку, 
що відсутня необхідність для поновлення АО «Пільх та Партнери» строку на касаційне оскарження, оскільки він не пропущений.
Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не врахували правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02 серпня 
2019 року у справі № 915/538/19, від 13 квітня 2020 року у справі 
№ 466/7656/17 (провадження № 61-39264св18), від 29 квітня 2022 року 
у справі № 407/05.21 (провадження № 61-12679ав21) та від 28 вересня 
2023 року у справі № б/н (провадження № 61-11439ав23).
Також заявник звертає увагу на те, що одним із основних критеріїв застосування заходів забезпечення позову є існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, який застосується з урахуванням всіх обставин справи. Таким чином, поведінка відповідачки ОСОБА_1 щодо уникнення виконання грошового зобов`язання з виплати гонорару, погашення заборгованості зі сплати пені та уникнення в майбутньому стягнення за рахунок майна, грошових коштів свідчить про існування між сторонами спору та наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. 
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої 
статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
У заяві про забезпечення позову до його пред`явлення позиавч вказував, що 05 січня 2022 року між АО «Пільх та Партнери» та ОСОБА_1 укладений договір про надання правової допомоги.
Також, 05 січня 2022 року АО «Пільх та Партнери» та ОСОБА_1 укладений додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 05 січня 
2022 року.
Відповідно до пункту 1.2. договору, керуючись нормами 
статті 1003 ЦК України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», іншими нормами чинного законодавства компанії належить вчинити на користь клієнта будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору, зокрема:
1.2.1. проведення правового аналізу наданих клієнтом документів, надання консультацій стосовно набуття Клієнтом права на спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
1.2.2. одержання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна щодо майна сина;
1.2.3. проведення правового аналізу наданих клієнтом документів стосовно наявних зобов`язань сина, які можуть вплинути на обсяг спадкового майна;
1.2.4. підготовка адвокатських запитів та/або запитів з метою отримання додаткових документів або інформації, щодо майна сина, яке входить в спадкову масу;
1.2.5. правова допомога по поверненню спадкового майна, що належало ОСОБА_2 у фактичне володіння клієнта, як спадкоємця за законом з незаконного володіння третіх осіб, підприємств, установ, організацій.
1.2.6. надання правової допомоги в оформленні права на спадкування на спадкове майно, реєстрації права власності на це майно за клієнтом.
Згідно з пунктом 3.1. договору вартість правової допомоги та умови оплати встановлюються сторонами в додатку № 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною.
Пунктами 3.2.-3.4. договору передбачено, що клієнт зобов`язується протягом 5 днів проводити оплату виставлених компанією рахунків.
Сторони підписують акт про виконання робіт (надані послуги) після виконання цього договору, проведеного належним чином.
У випадку прострочення оплати клієнт сплачує компанії пеню в розмірі 1 % від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення.
Станом на 05 січня 2022 року у відповідачки були відсутні всі оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавця ( ОСОБА_2 ) та особисте майно ОСОБА_1 . Фактичне місцезнаходження майна спадкодавця їй не було відомо, інформація про наявність у спадкодавця банківських рахунків та сейфів була відсутня, жодних дій стосовно отримання на користь ОСОБА_1 страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) за участю спадкодавця ОСОБА_2 не вчинялося. Відповідачкою була лише надана інформація про те, що її син загинув в ДТП по дорозі в місто Харків 30 листопада 2021 року. ОСОБА_1 надала копію витягу з державного реєстру нерухомого майна та повідомила, що є треті особи, які заявляють права на це майно спадкодавця та у спадкодавця наявна заборгованість за цивільно-правовими угодами.
Крім того, відповідачка зазначала, що на даний час у неї немає фінансової можливості в повному обсязі оплачувати вартість правової допомоги, а тому компанія пішла на зустріч клієнту та погодилася надати правову допомогу в рахунок майбутнього розрахунку.
ОСОБА_1 обіцяла розрахуватися за надану правову допомогу після продажу успадкованого майна, що може підтвердити свідок.
За результатом наданої компанією правової допомоги, ОСОБА_1 набула право власності на наступне майно та грошові кошти:
квартиру АДРЕСА_1 , ринковою вартістю100 000 доларів США;
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ринковою вартістю 26 100 000 доларів США;
офісне приміщення № 304 за адресою: АДРЕСА_2 , ринковою вартістю 72 000 доларів США;
частину квартири АДРЕСА_3 , ринковою вартістю 15 000 доларів США;
страхову виплату у розмірі 460 422,26 грн;
автомобіль марки BMW M4, номер кузова шасі НОМЕР_1 , вартістю 40 000 доларів США;
банківський вклад в АТ «Ощадбанк» у розмірі 2 319,45 грн;
банківські вклади та індивідуальний банківський сейф в АТ «ОТП Банк» у розмірі 181 030,06 грн;
банківські вклади в АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 553 208,64 грн;
банківській вклад в АТ «Банк Восток» у розмірі 930 грн;
банківській вклад в АТ «Банк Кредит Дніпро» у розмірі 510,71 грн.
Загальний розмір вартості майна за курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на 17 вересня 2023 року становить 12 691 141,12 грн.
АО «Пільх та Партнери» надало ОСОБА_1 передбачену договором правову допомогу, про що складені акти приймання-передачі виконаних робіт, які підписані Відповідачкою, а саме:
1) 06 жовтня 2022 року щодо оформлення права на спадкування на спадкове майно: відкриття спадкової справи у приватного нотаріуса Шрамко В. В., реєстрації права власності на це майно за клієнтом у приватного нотаріуса Шрамко В. В. 03 жовтня 2022 року та в сервісній службі 06 року 2022 року, а саме: автомобіль марки BMW M4, 2014 року випуску, номер кузова шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Вартість послуг компанії за цим актом складає 8 000 доларів США, які не сплачені клієнтом на момент підписання цього акта, виходячи із вартості автомобіля марки 
BMW M4 в розмірі 40 000 доларів США.
2) 06 жовтня 2022 року щодо оформлення права на спадкування на спадкове майно: відкриття спадкової справи у приватного нотаріуса Шрамко В. В., реєстрації права власності на це майно за клієнтом у приватного нотаріуса Шрамко В. В., а саме: офісне приміщення № 304 за адресою: АДРЕСА_4 (свідоцтво про право власності на спадщину за законом 
від 03 жовтня 2022 року, технічний паспорт від 11 грудня 2020 року). Вартість послуг компанії за цим актом складає 14 400 доларів США, які не сплачені клієнтом на момент підписання цього акта, виходячи із вартості офісного приміщення АДРЕСА_5 , в розмірі 72 000 доларів США.
3) 19 жовтня 2022 року щодо оформлення права на спадкування на спадкове майно: відкриття спадкової справи у приватного нотаріуса Шрамко В. В., виготовлення технічного паспорту на нерухоме майно, реєстрації права власності на це майно за клієнтом у приватного нотаріуса Шрамко В. В., а саме: квартира АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 03 жовтня 2022 року, технічний паспорт від 12 жовтня 2022 року). Вартість послуг компанії за цим актом складає 20 000 доларів США, які не сплачені клієнтом на момент підписання цього акта, виходячи із вартості квартири 
АДРЕСА_1 , в розмірі 
100 000 доларів США.
4) 05 грудня 2022 року щодо оформлення права на спадкування на спадкове майно: відкриття спадкової справи у приватного нотаріуса Шрамко В. В., виготовлення технічного паспорту на нерухоме майно, реєстрації права власності на це майно за клієнтом у приватного нотаріуса Шрамко В. В., а саме: житловий будинок АДРЕСА_2 (свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 жовтня 2022 року, технічний паспорт від 18 жовтня 2022 року, акт зносу садибного будинку та господарських будівель від 18 жовтня 2022 року; земельна ділянка, кадастровий номер №1210100000:03:237:0078, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2022 року, технічна документація із землеустрою 
від 02 листопада 2020 року). Вартість послуг компанії за цим актом складає 20 000 доларів США, які не сплачені клієнтом на момент підписання цього акта, виходячи із вартості домоволодіння АДРЕСА_2 , в розмірі 100 000 доларів США.
5) 06 грудня 2022 року щодо оформлення права на спадкування на спадкове майно: відкриття спадкової справи у приватного нотаріуса Шрамко В. В., отримання довідки про право на спадкування від 04 жовтня 2022 року на майно за клієнтом у приватного нотаріуса Шрамко В. В. та представництво клієнта у забудовника ТОВ «Анталекс Груп», а саме: ЖК «Avenue», апартаменти № 3.03 на 3 поверсі, договір № А3.03 купівлі-продажу майнових прав від 13 жовтня 2021 року. Вартість послуг компанії за цим актом складає 9 160 доларів США, які не сплачені клієнтом на момент підписання цього акта, виходячи із загального розміру внесених спадкодавцем коштів на рахунок забудовника за договором № А3.03 купівлі-продажу майнових прав 
від 13 жовтня 2021 року в розмірі 45 800 доларів США.
Відповідно до пункту 3.2. договору складено рахунки-фактури, які були отримані ОСОБА_1 , а саме:
1) рахунок-фактура № СП-0004 від 06 жовтня 2022 року щодо оформлення права на спадкування на спадкове майно - автомобіль марки BMW M4, 
2014 року випуску, номер кузова шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на суму 8 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 292 548,80 грн;
2) рахунок-фактура № СП-0003 від 06 жовтня 2022 року щодо оформлення права на спадкування на спадкове майно - офісне приміщення № 304 за адресою: АДРЕСА_4 , на суму 14 400 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 526 587,84 грн;
3) рахунок-фактура № СТ-0001 від 19 жовтня 2022 року щодо оформлення права на спадкування на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1 , на суму 20 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 731 372 грн;
4) рахунок-фактура № СФ-0002 від 05 грудня 2022 року щодо оформлення права на спадкування на спадкове майно - житловий будинок АДРЕСА_2 , на суму 20 000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 731 372 грн;
5) рахунок-фактура № СП-0006 від 06 грудня 2022 року щодо оформлення права на спадкування на спадкове майно - ЖК «Avenue», апартаменти № 3.03 на 3 поверсі, договір № А3.03 купівлі-продажу майнових прав від 13 жовтня 2021 року, на суму 9 160 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 334 968,37 грн.
Згідно з актами приймання-передачі документів Сторони не мають претензій один до одного щодо якості та обсягу наданих документів та послуг.
Станом на 17 вересня 2023 року, ОСОБА_1 не оплачені зазначені вище рахунки на загальну суму 71 560 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 
в еквіваленті складає 2 616 849,01 грн, чим порушено умови пунктів 1.2.5., 1.2.6. додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 05 січня 2022 року.
Враховуючи викладене, компанія надала якісну та належну правову допомогу, з чим погодилась клієнтка та обіцяла сплатити гонорар. Однак, відповідачка у строки, визначені пунктом 3.2. договору не оплатила виставлені рахунки, та перестала відповідати на дзвінки.
За таких обставин, компанія вправі нарахувати на суми боргу штрафні санкції, що визначені пунктом 3.4. договору, а саме - пеню в розмірі 1 % від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення.
Компанією здійснено розрахунок пені за кожним виставленим 
рахунком-фактурою, що несплачені ОСОБА_1 . Оскільки, позивач вправі самостійно визначити періоди нарахування пені, то останній здійснив розрахунок за кожним з виставлених рахунків з урахуванням особистого інтересу.
Так, позивач нарахував ОСОБА_1 пеню відповідно до пункту 3.4. договору у розмірі 1% від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення у загальному розмірі 1 948 335,12 грн.
Також суди установили, що ОСОБА_1 уклала фіктивні (фраудаторні) договори купівлі-продажу успадкованого майна, оскільки остання передбачала негативні наслідки для себе у випадку ухвалення судового рішення про стягнення гонорару за договором про надання правової допомоги.
10 січня 2023 року АО «Пільх та Партнери» звернулося до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення.
Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська ухвалою від 10 січня 
2023 року у справі № 201/345/23 заяву АО «Пільх та Партнери» про забезпечення позову до його пред`явлення задовольнив частково.
До набрання законної сили рішенням у справі за позовом АО «Пільх та Партнери» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги, вжив заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 та державним реєстраторам вчиняти будь-які дії щодо відчуження та/або передачі в користування та/або обтяження наступного майна:
- житлового будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 жовтня 2022 року, зареєстровано в реєстрі за №4269;
- земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:237:0078, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2022 року, зареєстровано в реєстрі за № 4236;
- офісного приміщення АДРЕСА_5 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2022 року, зареєстровано в реєстрі за № 4240;
- автомобіля марки BMW, модель М4, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2022 року, зареєстровано в реєстрі за № 4233.
У задоволенні іншої частини вимог заяви про забезпечення позову відмовив (https://reestr.court.gov.ua/Review/108322251).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається 
ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, 
у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Під забезпеченням позову потрібно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення, АО «Пільх та Партнери» зазначило, що має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у вигляді пені за несвоєчасну оплату вартості правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 05 січня 2022 року.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову до його пред`явлення, апеляційний суд виходив з того, що предметом майбутнього позову є стягнення суми грошових коштів, розмір яких становить 1 948 335,12 грн, яка зазначена заявником як пеня за порушення виконання зобов`язання за договором про надання правової допомоги від 05 січня 2022 року.
Разом з тим, заявник у заяві не зазначив, чи дійсно існує реальна загроза і яка саме, що в подальшому може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про стягнення коштів.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на кошти відповідачки, що може зашкодити істотним чином правам та охоронюваним законом інтересів останньої та не забезпечує збалансованості інтересів сторін, оскільки заходи забезпечення позову до його пред`явлення є неспівмірними із заявленими позивачем вимогами про стягнення пені за невиконання грошового зобов`язання, рішення щодо невиконання якого не ухвалено.
Посилання в касаційній скарзі на невідповідність оскаржуваного судового рішення висновкам, які викладені у постановах Верховного Суду від 02 серпня 2019 року у справі № 915/538/19, від 13 квітня 2020 року у справі 
№ 466/7656/17 (провадження № 61-39264св18), від 29 квітня 2022 року 
у справі № 407/05.21 (провадження № 61-12679ав21) та від 28 вересня 
2023 року у справі № б/н (провадження № 61-11439ав23), Верховний Суд відхиляє з огляду на таке.
Зі огляду на зміст постанови Верховного Суду від 02 серпня 2019 року у справі № 915/538/19, «у березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» подало до Господарського суду Миколаївської області заяву про застосування заходів забезпечення позову, в якій просило з метою забезпечення майбутнього позову в межах суми стягнення у розмірі 6 886 833,61 доларів США та 2 124 397,49 грн, накласти арешт на грошові кошти, що обліковуються на належних Товариству з обмеженою відповідальністю «Восход Солар» рахунках у банківських установах».
З огляду на зміст постанови Верховного Суду від 28 вересня 2023 року у справі № б/н (провадження № 61-11439ав23), «ОСОБА_1, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, звернулася до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 20 липня 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» про забезпечення позову в справі № 71/23, яка передана на розгляд Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків за позовом Акціонерного товариства «Міжнародний інвестиційний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості».
З огляду на зміст постанови Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 407/05.21 (провадження № 61-12679ав21), «ПП «Автотранском» звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року у справі за заявою 
ПП «Автотранском» про забезпечення позову у справі № 407/05.21 за позовом ПП «Автотранском» до ТОВ «Агрітерра», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, трьох відсотків річних та інфляційних втрат за весь час прострочення, яка знаходиться у провадженні Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація».
У постанові від 13 квітня 2020 року у справі № 466/7656/17 (провадження 
№ 61-39264св18) Верховний Суд встановив, що із заявою про забезпечення позову заявник звернувся після пред`явлення позову.
Посилання заявника у касаційній скарзі на неврахування апеляційним судом висновків щодо застосування норм права, зроблених у постановах Верховного Суду від 02 серпня 2019 року у справі № 915/538/19, від 13 квітня 2020 року у справі № 466/7656/17 (провадження № 61-39264св18), 
від 29 квітня 2022 року у справі № 407/05.21 (провадження № 61-12679ав21) та від 28 вересня 2023 року у справі № б/н (провадження № 61-11439ав23), 
є безпідставними, оскільки висновки, зроблені у перелічених справах, та у справі, що переглядається, не суперечать один одному з огляду на таке.
У кожній з наведених заявником справ питання забезпечення позову вирішувалось в конкретному випадку, в залежності від того з якими позовними вимогами звернувся позивач (чи має намір звернутися), який вид забезпечення позову він обрав, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту предмету спору, а також чи є доцільним та необхідним забезпечення позову у визначений заявником спосіб, що залежить від встановлених під час розгляду відповідних справ фактичних обставин, що формують зміст правовідносин, та їх оцінки у кожному конкретному випадку в межах дискреційних повноважень судів, а також враховуючи 
принцип пропорційності у цивільному процесі, що передбачений 
статтею 11 ЦПК України.
Зокрема, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій.
Чинне законодавство не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, оскільки вони стосуються розгляду справи по суті і не стосуються обґрунтованості застосування судом заходів забезпечення позову.
Отже, посилання у касаційній скарзі на недобросовісність дій ОСОБА_1 , до якої має бути заявлений позов, не має правового значення під час вирішення питання забезпечення до його пред`явлення, оскільки спір по суті не вирішувався.
Чинним законодавством не обмежено право особи звернутися із заявою про забезпечення позову, отже, вказане не перешкоджає заявнику звернутися із заявою про забезпечення позову під час звернення до суду з позовом про стягнення коштів.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків суду апеляційної інстанції щодо вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову і не свідчать про порушення апеляційним судом норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною шостою статті 394 ЦПК України передбачено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Адвокатського об`єднання «Пільх та Партнери» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року у справі за заявою Адвокатського об`єднання «Пільх та Партнери» про забезпечення позову до його пред`явлення.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк