ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2024 року                              м. Дніпро                         Справа №  917/591/23
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)       
суддів:                       Чус О.В., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження 
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради 
Миргородського району Полтавської області 
на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2023р. 
(суддя Давиденко І.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 16.11.2023р.) у справі 
за позовом: Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області (38300, Полтавська обл., Миргородський район, смт Велика Багачка, вул. Шевченка, 73, ідентифікаційний код юридичної особи 41830544)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Евередж Трейд” (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, буд. 10-А, прим. 1, ідентифікаційний код юридичної особи 42726537) 
про стягнення 114 000,00 грн.
                                             ВСТАНОВИВ:
1.       Короткий зміст позовних  вимог

До Господарського суду Запорізької області 31.07.2023р. надійшла справа № 917/591/23 за територіальною підсудністю за позовом Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Евередж Трейд”, про стягнення 114 000,00 грн за Договором № 284 від 12.12.2022р., про закупівлю талонів на пальне.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем порушено свої зобов`язання за Договором № 284 від 12.12.2022р., про закупівлю талонів на пальне, щодо забезпечення позивача пальним та неповерненням сплачених грошових коштів за Договором.
Представник Відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

2.       Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.11.2023р. у задоволенні позову відмовлено.

3.      Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, через систему "Електронний суд", Виконавчий комітет Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Одночасно, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

4.       Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В обґрунтування доводів апеляційної скарги Скаржник посилається  на те, що суд не врахував вчасно поданий доказ представником позивача - відповідь ПАТ «Укрнафта», яка відображала неможливість з 23.12.2022р. належного виконання договору відповідачем, посилаючись на невчасне його подання.
Скаржник зазначає на тому, що в судовому засіданні 09.10.2023р. судом було зобов`язано представника позивача надати в наступне судове засідання оригінали спірних талонів, на суму 114 000,00 грн. та актів прийому-передачі спірних талонів. Крім того, представник позивача в судовому засіданні 09.10.2023р. заявив клопотання про визнання загальновідомою обставиною неможливість придбання пального з використанням паливних скреч-карток «Авіас» та мобільним застосунком Energy, враховуючи рішення ПАТ «Укрнафта» з 23.12.2022р., яким на всіх АЗС мережі UKRNAFTA було припинено реалізацію пального за скреч-картками (талонами), паливними картками «Авіас» та мобільним застосунком Energy. Клопотання не розглядалося судом першої інстанції. 06.11.2023р., через підсистему «Електронний суд», представником позивача було направлене клопотання про долучення до матеріалів справи відповіді на адвокатський запит на підтвердження неможливості придбання дизельного палива (Євро 5) за талонами наданими відповідачем позивачу в мережі автозаправок «АВІАС» з 23.12.2022р. та про відкладення розгляду справи на іншу дату. Разом з тим, Позивач повідомив суд, що в зв`язку з участю представника позивача в слідчій дії (вручення повідомлення про підозру та допит підозрюваного в кримінальному провадженні) у відділі поліції № 2 Лубенського ВПГУНП в Полтавській області 06.11.2023р., представник позивача не має можливості бути присутнім в судовому засіданні, а витребувані судом скреч картки не були надіслані суду вчасно, враховуючи відпуску відповідального працівника.
Скаржник вважає, що суд першої інстанції проігнорував надіслане вчасно клопотання з додатком - відповіддю ПАТ «Укрнафта», яка мала суттєве значення для вирішення справи по суті, оскільки зміст відповіді відображав неможливість з 23.12.2022р. належного виконання договору відповідачем.
Скаржник вважає посилання суду на те, що представник на зв`язок не вийшов та не повідомив про причини неявки спростовуються наявністю в підсистемі «Електронний суд» в розділі «Заяви» відмітки «Приєднано до справи» клопотання представника позивача від 06.11.2023р. з зазначенням причини неявки та доданим доказом в обґрунтування позовних вимог та відсутністю створеної працівником суду «Організатором» відео конференції 06.11.2023р. на яку було б запрошено представника позивача. Без запрошення Організатора конференції представник позивача не міг приєднатися до судового засідання. Необізнаність суду про наявність клопотання представника позивача, на що він посилається в рішенні, була б підставою для створення конференції та запрошення представника позивача до участі в ній.
Скаржник також зазначає, що орієнтовний розрахунок судових витрат становить: 4026 грн. 00 коп. - витрати зі сплати судового збору; 5000 грн. - витрати на правничу допомогу.

5.       Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
Відповідач не скористався своїм правом згідно ч. 1  ст. 263 ГПК України  та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3  ст. 263 ГПК  не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

6.       Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючий суддя – Кощеєв І.М. (доповідач), судді – Чус О.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2023р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №917/591/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2023р. по справі № 917/591/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.
18.12.2023р. матеріали справи №917/591/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.12.2023р. апеляційну скаргу Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2023р. у справі №917/591/23 залишено без руху, надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів реєстрації електронного кабінету, відповідно до ст. 6 ГПК України та доказів сплати судового збору, у розмірі 3 220,80 грн..
Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.
Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно   до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду в справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,  розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2023р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7.     Встановлені судом обставини справи.

12.12.2022р. між Виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Евередж Трейд” (Продавець) укладено Договір № 284 про закупівлю талонів на пальне (Договір).
Згідно з п. 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується протягом строку поставки Товару та відповідно до умов, зазначених в Договорі, поставити Покупцю талони (скетч-картки/бланки дозволу), які надають право здійснювати заправку автомобілів Покупця на АЗС паливом (код ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти), Покупець зобов`язується приймати у власність Товар, що закуповується під час виконання програм допомоги, які підтримуються Європейським Союзом, та повністю оплачувати його вартість (ціну), в порядку та на умовах визначених в цьому Договорі.
Відпуск Товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (талони/скетч-картки/бланки дозволу) на отримання Товару відповідно “Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами”, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 р. (п. 1.2 Договору).
Обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків Покупця із внесенням відповідних змін до Договору за згодою Сторін (п. 1.3 Договору).
Пунктом 1.4 Договору встановлено, що кількість товару та вартість одиниці товару визначено сторонами в Специфікації, що надана в Додатку 1 до цього Договору.
Відповідно до п. 3.1 Договору, сума цього Договору становить 114  000,00 грн., що також підтверджується Специфікацією, що є Додатком № 1 до Договору.
Умови оплати: оплата Товару здійснюється Покупцем в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника після отримання Товару, відповідно до взятого бюджетного зобов`язання. Ціна одного літру Товару вказується у накладній. Оплата Товару (талонів) здійснюється після отримання накладної в національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника, згідно накладної (п.п. 4.2, 4.3 Договору).
Згідно з п. 5.1 Договору, строк поставки Товарів: до 30 грудня 2022р., згідно заявки Замовника (у вигляді талонів, об`єм партії палива визначається Замовником самостійно).
Місце отоварення талонів/скетч-карток/бланків-дозволу – АЗС мережі “АВІАС” https://avias.ua/karta-azs/avias.ua Авіас Карта АЗС (п. 5.2 Договору).
Відповідно до п. 5.3 Договору, передача Товару Покупцю за цим Договором здійснюється на АЗС, шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця талону/скетч-картки/бланку-дозволу.
Пунктом 6.2.1 Договору, Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у терміни (строки), встановлені цим Договором.
Згідно з п. 6.2.3 Договору, Постачальник зобов`язаний видати талони/скетч-карти/бланки-дозволу представнику Покупця за умови надання представником довіреності форми М-2 на отримання Товару, що скріплена підписом та печаткою (за умови її наявності у сторони) Покупця, та видаткову накладну на товар, у разі попереднього замовлення такої партії талонів/скретч-карток/бланків-дозволів.
У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором (п. 7.1 Договору).
Відповідно до п. 11.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.12.2022р., а в частині розрахунків до повного їх виконання.
14.12.2022р. ТОВ “Торговий дім “Евередж Трейд” виставило Виконавчому комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області рахунок на оплату № 535, на суму 114    000,00 грн. за дизельне паливо.
Постачальником та Покупцем підписано видаткову накладну № 946 від 14.12.2022р. на дизельне паливо в об`ємі 2000 л, на загальну суму 114  000,00 грн..
Відповідно до платіжних доручень № 5027 від 19.12.2022р. та № 5028 від 19.12.2022р., Виконавчий комітет Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області оплатив Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Евередж Трейд” дизельне паливо по рахунку № 535 та видаткової накладної № 946, в розмірі 102  600,00 грн. та 11  400,00 грн., відповідно.
Позивач посилався на те, що при пред`явленні талонів на АЗС мережі “АВІАС” на отримання дизельного палива, Покупець отримував відмову, в зв`язку з недійсністю (блокуванням) даних талонів.
Матеріали справи містять листи-вимоги № 90/0305 від 17.01.2023р., № 432/02-42 від 31.03.2023р. позивача до відповідача про виконання умов Договору та активації талонів, або повернення коштів.
Відповіді відповідача на вказані вище листи-вимоги позивача матеріали справи не містять.
Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, в частині отримання товару, стала підставою звернення позивача до суду з даним позовом, про стягнення сплачених за товар коштів, в розмірі 114 000,00 грн..
За наслідками розгляду позову господарським судом  прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8.       Оцінка аргументів учасників справи і    висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному  порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи в позові, господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Евередж Трейд» умов договору на закупівлю в частині не передачі товару, на суму 114 000,00 грн..
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами умов договору №18-10-01/2  про закупівлю талонів на пальне  від 24.10.2022р.,  який за своєю правовою природою є договором поставки.
Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.
Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України, підставами виникнення зобов`язання   правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст.193 ГК України).
За приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог   відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших   цілях, не пов`язаних з особистим,   сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 662 України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 266 ГК України, загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.
Сторонами в Специфікації, яка є додатком 1 до Договору, встановлено найменування товару (дизельне паливо), кількість товару в розмірі 2  000 т, ціна за одиницю, в розмірі 57,00 грн., загальна сума 114  000,00 грн.
Позивач здійснив оплату за товар, в сумі 114    000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 5027 від 19.12.2022р., № 5028 від 19.12.2022р., із призначенням платежу: “за дизельне пальне, рах № 535, накладна № 14.12.2022, Дог № 284”.
Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством (ч. 2 ст. 267 ГК України).
Відповідно до ч.1 ст. 663 ЦК України, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.
Сторонами в п. 5.1 Договору узгоджено, що строк поставки Товару до 30.12.2022р., згідно заявки Замовника (у вигляді талонів, об`єм партії палива визначаються Замовником самостійно).
Судом встановлено, що за умовами п. 5.2 Договору, місце отоварення талонів/скетч-карток/бланків-дозволу – АЗС мережі “АВІАС” https://avias.ua/karta-azs/avias.ua Авіас Карта АЗС.
Відповідно ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним в момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.
Відповідно до ст. 667 ЦК України, якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов`язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення.
Як вже зазначалось вище, згідно з п. 6.2.3 Договору, Постачальник зобов`язаний видати талони/скетч-карти/бланки-дозволу представнику Покупця за умови надання представником довіреності форми М-2 на отримання Товару, що скріплена підписом та печаткою (за умови її наявності у сторони) Покупця, та видаткову накладну на товар, у разі попереднього замовлення такої партії талонів/скретч-карток/бланків-дозволів.
Матеріали справи свідчать, що Довіреності форми М-2 на отримання Товару, що скріплена підписом та печаткою Покупця до матеріалів справи не надано.
На підставі підписаної з боку Постачальника та Покупця без заперечень та зауважень видаткової накладної № 946 від 14.12.2022р. відповідачем передавалось позивачеві дизельне паливо, у кількості 2000л, на суму 114  000,00 грн., з ПДВ., про передачу талонів у згаданій видатковій накладній інформація відсутня.
Відповідно до платіжних доручень № 5027 від 19.12.2022р. та № 5028 від 19.12.2022р., Виконавчий комітет Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області оплатив Товариством з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Евередж Трейд” дизельне паливо по рахунку № 535 та видаткової накладної № 946, в розмірі 102  600,00 грн. та 11400,00 грн., відповідно.
Матеріали справи містять листи-вимоги № 90/0305 від 17.01.2023р., № 432/02-42 від 31.03.2023р. позивача до відповідача про виконання умов Договору та активації талонів, або повернення коштів.
Проте, доказів відмови АЗС на заправку дизельним паливом по талонам за даним Договором, в підтвердження своїх вимог щодо не постачання Покупцю дизельного палива на АЗС, при пред`явленні талонів, Позивачем до матеріалів справи не надано.
Разом з тим, як зазначається в оскаржуваному рішенні суду, відповідач заперечував щодо передачі позивачу спірних талонів на дизельне паливо. При цьому, зазначав на тому, що акт приймання передачі талонів сторони не підписували, та що листом за вих. №1 від 29.05.2023р. Відповідач просив Позивача, у разі наявності залишків неотоварених талонів на ПММ направити їх йому, для ідентифікації  та надати доказ того, що талони, щодо яких заявлені позовні вимоги, придбані саме у ТОВ “Торговий дім “Евередж Трейд”. Вказаний лист було направлено на адресу Позивача 29.05.2023р., про що свідчать накладна Укрпошти № 0504573532030, фіскальний чек та опис вкладення до листа № 0504573532030 від 29.05.2023р. (а.с.44). 
Вказаний лист Відповідача залишений без відповіді. Доказів зворотнього матеріали справи не містять.
Водночас, судова колегія критично відноситься до посилань апелянта на загальновідому обставину неможливості придбання пального з використанням паливних скетч-карток «Авіас» та мобільним застоунком Energy через рішення ПАТ «Укрнафта», про припинення реалізації пального, оскільки за умовами п. 5.2 Договору, місцем отоварення талонів/скетч-карток/бланків-дозволу є АЗС мережі “АВІАС”, а не мережі UKRNAFTA.
З оскаржуваного рішення вбачається, що до початку розгляду справи по суті 09.10.2023р. представник позивача вказав, що в порядку ст. 207 ГПК України, надасть у наступне судове засідання, відкладене на 06.11.2023р., оригінали спірних талонів, на суму 114  000,00 грн. та актів прийому-передачі спірних талонів.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, на момент винесення оскаржуваного рішення, Позивачем не було надано до суду ані оригіналів невикористаних талонів на дизельне паливо ані акту про приймання-передачу спірних талонів, із зазначенням номерів талонів/бланків-дозволів. Представник позивача в судове засідання 06.11.2023р. також не з`явився, натомість надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та про залучення до матеріалів справи відповіді ПАТ «Укрнафта» на адвокатський запит.
Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновоком суду першої інстанції, що позивачем не доведено та документально не підтверджено викладені ним у позовній заяві обставини справи.
Як визначено в ч. 3 ст. 13, ч. 1 с. 73, ч. ч. 1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі для своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч., ч. 1, 2 ст. 80 ГПК України).
Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного вище, проаналізувавши норми чинного законодавства та дослідивши матеріали справ, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та документально не підтверджено викладені ним у позовній заяві обставини справи, а отже рішення господарського суду підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ст.ст. 7, 13 ГПК України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.
Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.
Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду   першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування  рішення місцевого господарського суду,  оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Позивача.

9.      Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р.).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

10.    Судові витрати.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Миргородського району Полтавської області  залишити без задоволення. 

Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.11.2023р. у справі № 917/591/23 залишити без змін. 

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.      

Головуючий суддя                                                                      І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                           О.В. Чус
        
             Суддя                                                                                           М.О. Дармін