ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" лютого 2024 р.       м. Львів        Справа №921/252/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді                                                                      І.Б. Малех
суддів                                                                                          О.В. Зварич 
                                                                                          Б.Д. Плотніцький
секретар судового засідання                    Залуцький Д.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Ювітас”, б/н від 28.11.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/3589/23, 01-05/3593/23 від 24.11.2023)
на додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 08 листопада 2023 року (суддя Руденко О.В., повний текст рішення складено 13.11.2023, м. Тернопіль)
у справі №921/252/23
за позовом Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, м. Тернопіль 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювітас", м. Тернопіль
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державний реєстратор Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області Марцінковський О.Л., смт. Заводське, Чортківський район, Тернопільська область 
про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою із кадастровим номером 6110100000:13:007:0055 шляхом: здійснення демонтажу встановлених перешкод (огорожі з воротами) по усьому периметру самовільно зайнятої частини ділянки , на котрій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку та звільнення цієї земельної ділянки від інших належних відповідачу речей та майна; забезпечення допуску представникам позивача на територію частини земельної ділянки, на котрій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку; заборону відповідачу вчиняти позивачу будь-які перешкоди в користуванні належним йому на праві користування об`єктом нерухомого майна, а саме частиною земельної ділянки, з кадастровим номером 6110100000:13:007:0055, на котрій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку, площею 5740 квадратних метрів; визнання протиправним та скасувати рішення державного реєстратора від 02.09.2022 №64677792 та зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 6110100000:13:007:0055 шляхом знесення самочинно побудованих
за участю представників учасників процесу:
від позивача: Іващук В.М. – адвокат (ордер серія ВО №1070037 від 06.02.2024), Пньов П.О. – адвокат (ордер серія ВО №1058052 від 21.11.2023); 
від відповідача в режимі відеоконференції: Дубовий А.М. – представник (довіреність від 20.10.2023); 
третя особа: не з`явились;
ВСТАНОВИВ:
          12.04.2023 на розгляд Господарського суду Тернопільської області поступила позовна заява Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювітас", третя особа – Державний реєстратор Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області Марцінковський О.Л. про усунення перешкод в користуванні належним йому на праві постійного користування об`єктом нерухомого майна, а саме частиною земельної ділянки, з кадастровим номером 6110100000:13:007:0055, на якій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку , площею 5740кв. м., шляхом: здійснення демонтажу встановлених перешкод (огорожі із воротами) по усьому периметру самовільно зайнятої частини земельної ділянки, на котрій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку , площею 5740 кв. м., з кадастровим номером 6110100000:13:007:0055 та звільнення цієї земельної ділянки від інших належних ТОВ «Ювітас» речей мА майна; забезпечення доступу представникам Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на територію частини земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:13:007:0055, на котрій знаходиться площадка під відкриту автомобільну стоянку, площею 5740 кв. м. 
18.07.2023 позивачем на розгляд суду першої інстанції подано заяву про зміну (доповнення) предмету позову, згідної якої просить додатково до заявлених позовних вимог визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Заводської селищної ради Чортківського району Тернопільської області Марцінковського О.Л. від 02.09.2022, індексний номер 64677792 про державну реєстрацію за ТОВ «Ювітас» права власності на відкриту автомобільну стоянку на 100 автомобілів, за адресою: м. Тернопіль, вул. В. Громницького, 1а, на частині земельної ділянки з кадастровим номером 6110100000:13:007:0055, котра перебуває у постійному користуванні Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка; зобов`язати ТОВ «Ювітас» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою із кадастровим номером 6110100000:13:007:0055 шляхом знесення самочинно побудованих будівель-контрольно-пропускний пункт, Б, загальна площа 12,7 кв. м. та прохідна, В, загальна площа 9,1 кв. м. за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, м. Тернопіль, вул. Громницького В, будинок 1а, за рахунок відповідача та привести земельну ділянку у попередній стан. 
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 у справі №921/252/23 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Додатковим рішенням Господарського суду Тернопільської області від 08 листопада 2023 року у справі №921/252/23 заяву ТОВ «Ювітас» б/н (вх. №8589) від 20.10.2023 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково; стягнуто з Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка на користь ТОВ «Ювітас» суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3294,08 грн.; повернуто без розгляду заяву з процесуальних питань №1738/36-01.06 від 23.10.2023; клопотання про долучення доказів від 07.11.2023 б/н (вх. №8979, №8980 від 07.11.2023) залишено без розгляду. 
Відповідач – ТОВ «Ювітас», не погодившись з винесеним додатковим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що таке прийнято з порушенням норм процесуального права ст. ст. 123, 126ГПК України та неповним дослідженням матеріалів та обставин справи.
Скаржник вказує, що матеріалами справи підтверджено, що відповідачем понесено витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн., в підтвердження чого посилається договір про надання правової допомоги №01/2023-05-08 від 08.05.2023; платіжну інструкцію в національній валюті №13 від 09.05.2023 та актом від 20.10.2023 про надання правничої (правової) допомоги. Вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є абсолютно обґрунтованими та співмірними із тими показниками, які зазначені у ч.4 ст. 126 ГПК України. При цьому також відмічає, що ухвалюючи рішення від 08.11.2023 Господарський суд Тернопільської області вказав на те, що ним стягуються пропорційно вартість вчинення 8-ми дій із 17, які зазначені у акті від 20.10.2023, що вважає невірним. В спростування даного вказує, що кількість вчинених дій та конкретний обсяг роботи не впливали на розмір визначеного гонорару, відповідно до умов укладеного договору і ступінь деталізації послуг в акті не міг бути використаний для поділу гонорару на рівні частини. 
Також, вказує на необґрунтованість врахування позицій викладеними у постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 11.02.2021 у справі №920/39/20. 
Відповідно до цього, просить, скасувати додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 08.11.2023 в даній справі та прийняти постанову, якою задоволити вимоги заяви ТОВ «Ювітас» від 23.10.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі №921/252/23 та стягнути з позивача на користь ТОВ «Ювітас» 7000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи №921/252/23 судом першої інстанції. 
Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Західного апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність додаткового рішення від 20.12.2022 Господарського суду Івано-Франківської області у справі №909/519/21 нормам чинного процесуального права, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Практична реалізація цього принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
У постанові Верховний Суд від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 висловлено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч. ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Матеріалами справи встановлено, що 08.05.2023 між Дубовим А.М. (адвокат) та ТОВ "Ювітас" (клієнт) укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №01/2023-05-08, згідно п.2 якого правнича (правова) допомога надається з метою захисту прав та представництва інтересів клієнта при розгляді судом справи №921/252/23 за позовом Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка до Клієнта про зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою.
Згідно п.8. угоди сторони домовились, що розмір гонорару за представництво інтересів клієнта при розгляді судом І інстанції справи, вказаної у п.2, становить 7 000 грн. Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до його виконання. Дія договору припиняється його належним виконанням (п.9).
20.10.2023 сторонами складено та підписано акт про надання правничої (правової) допомоги згідно з договором №01/2023-05-08 від 08.05.2023, за даними якого Адвокатом надавались такі послуги:
1) ознайомлення із поданою позовною заявою, на підставі якої відкрито провадження у справі №921/252/23;
2) ознайомлення із наданими клієнтом документами, які стосуються розгляду справи №921/252/23 та надання клієнту консультації, щодо можливих варіантів захисту його прав у справі №921/252/23;
3) складання, підписання та направлення до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях адвокатських запитів з метою отримання документів, які могли б бути використані, як докази у справі №921/252/23;
4) складання, підписання та подання до Господарського суду Тернопільської області заяви про продовження клієнту строку на подання відзиву у справі №921/252/23;
5) складання, підписання та направлення до Господарського суду Тернопільської області відзиву у справі №921/252/23 та виготовлення копій документів, які підтверджують його доводи;
6) ознайомлення із поданою Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка відповіддю на відзив;
7) складання, підписання та направлення до Міністерства освіти і науки України адвокатського запиту з метою отримання документів, які могли б бути використані як докази у справі №921/252/23;
8) складання, підписання та направлення до Господарського суду Тернопільської області заперечення у справі №921/252/23 та виготовлення копій документів, які підтверджують його доводи;
9) складання, підписання та направлення до Тернопільської міської ради адвокатського запиту з метою отримання документів, які могли б бути використані як докази у справі №921/252/23;
10) складання, підписання та направлення до Державного архіву Тернопільської області адвокатського запиту з метою отримання документів, які могли б бути використані як докази у справі №921/252/23;
11) ознайомлення з поданою Тернопільським національним педагогічним університетом імені Володимира Гнатюка заявою про зміну предмету позову у справі №921/252/23;
12) складання, підписання та направлення до Господарського суду Тернопільської області заяви про повернення заяви Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка про зміну предмету позову;
13) направлення на адресу державного реєстратора Заводської селищної ради Марцінковського О.Л. копії заяв по суті справи, поданих Клієнтом у справі №921/252/23;
14) складання, підписання та подання до Господарського суду Тернопільської області клопотання від 31.08.2023 про приєднання доказів до матеріалів справи;
15) складання, підписання та направлення до Господарського суду Тернопільської області відзиву на заяву про зміну предмета позову у справі №921/252/23;
16) участь, як представника Клієнта, у підготовчих засіданнях, які проводились в межах підготовчого провадження у справі №921/252/23 в приміщенні Господарського суду Тернопільської області;
17) участь, як представника Клієнта, у судовому засіданні при розгляді по суті справи №921/252/23 в приміщенні Господарського суду Тернопільської області.
Згідно п. 2. вказаного акту вартість обсягу наданої правничої (правової) допомоги, вказаного у п.1 цього Акту становить 7 000 грн, які сплачені Клієнтом на користь Адвоката, що підтверджується платіжною інструкцією №13 від 09.05.2023.
Матеріалам та обставинами справи встановлено, що під час судового розгляду даної справи адвокатом Дубовим А.М. фактично надана наступна правова допомога: 1) ознайомлення з матеріалами справи №921/252/23 та подання заяви про продовження строку на подання відзиву; 2) подання такого відзиву; 3) подання заперечення (02.08.2023); 4) направлення запиту до Державного архіву Тернопільської області; 5) подання клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (01.09.2023); 6) подання відзиву на заяву позивача про зміну предмета позову; 7-8) участь у підготовчих та  судових засіданнях.
Суд апеляційної інстанції погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що складання відзиву на позовну заяву включає в себе ознайомлення з ознайомлення з позовною заявою та наданими Клієнтом документами. Відтак витрати за їх проведення не можуть відшкодовуватися окремо, як правова допомога.
Поряд з цим, детальний опис робіт (наданих послуг) адвоката включає також послуги зі складання, підписання та направлення до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській  областях, Міністерства освіти і науки України, Тернопільської міської ради адвокатських запитів з метою отримання документів, які могли б бути використані, як докази у справі №921/252/23, докази чого в матеріалах відсутні. 
Написання відзиву на заяву про зміну предмета позову включає в себе ознайомлення з такою заявою, а тому судом першої інстанції вірно вказано, що витрати за таку дію не можуть відшкодовуватися окремо, як правова допомога. При цьому слід відмітити, що судом без задоволення залишена заява Товариства про повернення заяви про зміну предмета позову, а відтак судом правомірно вказано про відсутність правових підстав для відшкодування витрат адвокату за її подання.
Послуги з направлення на адресу державного реєстратора Заводської селищної ради Марцінковського О.Л. заяв по суті справи, як вірно вказано судом першої інстанції, не можуть включатись саме до витрат на професійну правничу допомогу, як самостійний (окремий) вид робіт (послуг), оскільки перелічені адвокатом дії мають суто технічний характер та є складовою належної підготовки доказів, що подаються до суду.
З врахуванням наведеного, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що за результатами дослідження поданих відповідачем доказів, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору та обсягу наданих послуг, наявними є підстави для часткового задоволення заяви представника відповідача та присудження до стягнення з позивача на користь ТОВ "Ювітас" витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3 294,08 грн. саме по 8 пунктах із 17-ти. Даний розмір витрат є співмірним із складністю справи і в той же час не є надмірним тягарем для позивача.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Отже, додаткове рішення Господарського суд Івано-Франківської області від 08 листопада 2023 року у справі №921/252/23 належить залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Ювітас» - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 129, 236, 269, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -                              
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Ювітас”, б/н від 28.11.2023 (вх. № апеляційного суду 01-05/3589/23, 01-05/3593/23 від 24.11.2023) – залишити без задоволення.
2.          Додаткове рішення Господарського суду Тернопільської області від 08 листопада 2023 року у справі №921/252/23 - залишити без змін.
3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів відповідно до ст.ст. 286 - 289 ГПК України. 
4.          Матеріали справи №921/252/23 повернути Господарському суду Тернопільської області. 
Повний текст постанови складено 14.02.2024.

Головуючий суддя                                                                      І.Б. Малех 

Суддя                                                                                          О.В. Зварич

Суддя                                                                                          Б.Д. Плотніцький