ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року 
м. Київ

cправа №  140/2667/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Письменна О. М.,  

за участю представників сторін:

позивача - Горбалюка Р. В. (адвоката, в режимі відеоконференції),  
відповідача - не з`явилися, 
третьої особи - Іщика В. А. (самопредставництво, в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 (колегія суддів: Петухов М. Г. - головуючий, Гудак А. В., Мельник   О.   В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка"

до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області Адамчука Руслана Євгенійовича,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Луцької міської ради,

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ: 

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Волинська обласна спілка споживчих товариств (далі - Волинська ОССТ) звернулася з позовом до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області Адамчука Руслана Євгенійовича (далі - державний реєстратор), в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №   31974776, яким до цього реєстру внесено зміни про зменшення дії строку договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.2019;

- зобов`язати державного реєстратора внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування рішення щодо внесення змін (виправлень) від 21.08.2019 до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №   31974776.

1.2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що рішенням державного реєстратора порушено право Волинської ОССТ на користування земельною ділянкою та провадження підприємницької діяльності.

2. Короткий зміст судових рішень, прийнятих у справі

2.1. Згідно з рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.11.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 у справі №   140/2667/19, у задоволенні позову Волинської ОССТ відмовлено повністю.

2.2. Відповідно до постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.05.2023 у справі №   140/2667/19 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2020 скасовано, провадження у справі №   140/2667/19 закрито.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановив ухвалу від 17.05.2023 у справі №   140/2667/19, якою задовольнив заяву Волинської ОССТ про направлення справи за встановленою юрисдикцією, передав справу №   140/2667/19 до Господарського суду Волинської області.

2.3. Згідно з рішенням Господарського суду Волинської області від 23.08.2023 (суддя Дем`як   В. М.) у справі № 140/2667/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка" (далі - ТОВ "Волинська облспоживспілка") задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №   31974776, яким до цього реєстру внесено зміни про зменшення дії строку договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.2019.

В решті позову ТОВ "Волинська облспоживспілка" відмовлено.

2.4. Суд першої інстанції встановив, що належним позивачем у цій справі є ТОВ "Волинська облспоживспілка". При цьому суд першої інстанції виходив із того, що у процесі вирішення спору відбулася зміна найменування юридичної особи Волинська ОССТ на ТОВ "Волинська облспоживспілка". 

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Волинська облспоживспілка", зазначив, що за заявою про виправлення технічної помилки від 21.08.2019 Луцької міської ради, яка є власником та орендодавцем земельної ділянки з кадастровим номером 0710100000:11:050:0006, державний реєстратор прийняв рішення від 21.08.2019 №   48335654 про внесення змін до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 711626307101, та вніс зміни до запису про реєстрацію права оренди земельної ділянки (опис виправлень: "зміст, характеристика іншого речового права: строк дії 1 рік до 11.06.2020 змінено на строк дії 1 рік до 27.08.2019").

Суд першої інстанції зазначив, що з урахуванням обставин справи №   903/616/18 за позовом Волинської ОССТ до Луцької міської ради про визнання договору оренди поновленим, на підставі постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 у справі №   903/616/18 договір оренди поновлено строком на 1 рік з дня набрання рішенням суду законної сили - з 28.02.2019 до 28.02.2020. Суд першої інстанції зауважив, що запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 31974776, яким до цього реєстру внесено зміни про строк дії договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.2019 є таким, що суперечить закону. Зокрема, суд першої інстанції зауважив, що запис стосовно строку дії договору оренди вчинений державним реєстратором без урахування положень частини 5 статті 188 Господарського кодексу України. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 31974776, яким до цього реєстру внесено зміни про зменшення строку дії договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.2019 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд першої інстанції відмовив ТОВ "Волинська облспоживспілка" у задоволенні позовних вимог про зобов`язання державного реєстратора внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування рішення про внесення змін (виправлень) від 21.08.2019 до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 31974776, оскільки дійшов висновку про те, що ця позовна вимога подана позивачем до суду 02.09.2019 і позивач втратив право користування земельною ділянкою, щодо якої просить вчинити дії, позивач не має нерухомого майна на спірній земельній ділянці, а право оренди належить іншій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ритейл Луцьк", яке є власником майна, що раніше перебувало у власності позивача, а земельної ділянки з кадастровим номером 0710100000:11:050:0006, щодо якої проводилися дії, взагалі не існує.

2.5. Відповідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 у справі №   140/2667/19 рішення Господарського суду Волинської області від 23.08.2023 у справі № 140/2667/19 скасоване в частині задоволення позову. Ухвалено в цій частині нове рішення.

Відмовлено у позові ТОВ "Волинська облспоживспілка" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №   31974776, яким до цього реєстру внесено зміни про зменшення дії строку договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.2019 та зобов`язання державного реєстратора внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування рішення про внесення змін (виправлень) від 21.08.2019 до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №   31974776.

2.6. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, виходив із того, що договір оренди землі від 18.02.2009, укладений між Луцькою міською радою та Волинською ОССТ, згідно з постановою суду апеляційної інстанції від 28.02.2019 у справі № 903/616/18 було поновлено на 1 рік з дати його закінчення, тобто з 27.08.2018 до 27.08.2019. Суд апеляційної інстанції вказав, що технічна помилка не впливає на права третіх осіб, тому для її виправлення не потрібно рішення суду. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 31974776, яким до цього реєстру внесено зміни про зменшення строку дії договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.2019.

Апеляційний господарський суд зазначив, що договір оренди закінчив свою дію 27.08.2019, тобто станом як на момент ухвалення рішення суду, так і на момент його перегляду в апеляційному порядку позивач не є користувачем земельної ділянки, його відносини щодо оренди земельної ділянки з третьою особою закінчилися, позивач не має будь-яких речових прав щодо земельної ділянки, а тому не можна стверджувати про наявність порушеного права позивача. Суд апеляційної інстанції наголосив, що наявність порушеного права - обов`язкова передумова для звернення до суду з позовом та обов`язкова умова задоволення такого позову. Суд апеляційної інстанції зауважив, що у справі відсутні докази щодо повернення земельної ділянки після звернення третьої особи до державного реєстратора, відтак суд апеляційної інстанції зазначив, що не може встановити факт того, що позивач був позбавлений права користування земельною ділянкою внаслідок прийняття відповідачем спірного рішення. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. ТОВ "Волинська облспоживспілка" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 у справі № 140/2667/19, а рішення Господарського суду Волинської області від 23.08.2023 у справі №   140/2667/19 залишити в силі.

3.2. ТОВ "Волинська облспоживспілка", звертаючись із касаційною скаргою, посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. Скаржник зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 29.01.2019 у справі № 917/108/18, від 25.04.2019 у справі № 908/913/18, від 15.01.2020 у справі № 332/1178/17. ТОВ "Волинська облспоживспілка" також стверджує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування абзацу 3 частини 1 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" в частині правової оцінки дії державного реєстратора щодо усунення помилки в реєстрі, яка впливає на права третіх осіб, а саме внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно без відповідного рішення суду. 

3.3. Луцька міська рада у відзиві на касаційну скаргу просить залишити касаційну скаргу ТОВ "Волинська облспоживспілка" без задоволення, а постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 у справі № 140/2667/19 - без змін. Відповідач стверджує про необґрунтованість позовних вимог, про подання позову до неналежного відповідача, а також про обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав.

4. Обставини справи, встановлені судами 

4.1. Суди попередніх інстанцій установили, що 18.02.2009 між Луцькою міською радою та Волинською ОССТ укладено договір оренди землі, зареєстрований у Волинській регіональній філії Державного підприємства "Центр ДЗК" 17.07.2009 за № 040907700397, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення (землі житлової та громадської забудови), яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 1, кадастровий номер: 0710100000:11:050:0006 (далі - договір оренди землі від 18.02.2009). 

4.2. До договору оренди землі від 18.02.2009 були укладені додаткові угоди, зокрема, 01.11.2017 укладено додаткову угоду № 3 про поновлення договору оренди землі, зареєстровану 10.11.2017, відповідно до якої поновлено договір оренди землі від 18.02.2009 строком на 1 (один) рік з дати закінчення договору оренди землі (до 27.08.2018). 

4.3. Суд першої інстанції зазначив, що вказані фактичні обставини встановлені Господарським судом Волинської області у рішенні від 14.11.2018 та Північно-західним апеляційним господарським судом у постанові від 28.02.2019 у справі №   903/616/18 за позовом Волинської ОССТ до Луцької міської ради про визнання договору оренди поновленим, визнання додаткової угоди укладеною, визнання недійсним та скасування рішення Луцької міської ради. Зокрема, у справі №   903/616/18 суд першої інстанції задовольнив позов Волинської ОССТ, визнав поновленим договір оренди землі від 18.02.2019, укладений між Луцькою міською радою та Волинською ОССТ та зареєстрований у Державному реєстрі земель 17.07.2009 за № 040907700397, строком на 10 років, визнав укладеною додаткову угоду №   4 про поновлення договору оренди землі від 18.02.2019, укладеного між Луцькою міською радою та Волинською ОССТ та зареєстрованого у Державному реєстрі земель 17.07.2009 за №   040907700397, визнав недійсним та скасував рішення Луцької міської ради від 29.08.2018 №   46/3 "Про відмову Волинській облспоживспілці у поновленні договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)".

Відповідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 у справі № 903/616/18 рішення Господарського суду Волинської області від 14.11.2018 змінено, зокрема в частині строку дії договору оренди землі від 18.02.2009, визнано поновленим договір оренди землі від 18.02.2009, укладений між Луцькою міською радою та Волинською ОССТ та зареєстрований у Державному реєстрі земель 17.07.2009 за №   040907700397, строком на 1 рік.

4.4. Суди попередніх інстанцій установили, що 12.06.2019 державний реєстратор, розглянувши заяву представника Волинської ОССТ Гринчука І.   С. від 12.06.2019, прийняв рішення №   47327198 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого вирішив провести державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0710100000:11:050:0006, за суб`єктом Волинською ОССТ.

4.5. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 12.06.2019 №   170272409 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення Господарського суду Волинської області від 14.11.2018, постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 у справі №   903/616/18 та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.06.2019, індексний №   47327198, 12.06.2019 внесено запис 31974776 про реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 2,2125 га, яка знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул. Глушець, 1, кадастровий номер: 0710100000:11:050:0006 (орендар - Волинська ОССТ, орендодавець - Луцька міська рада), строком дії 1 рік до 11.06.2020.

4.6. 21.08.2019 Луцька міська рада звернулася до державного реєстратора із заявою про виправлення технічної помилки в рішенні про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 47327198 в графі "Зміст, характеристика іншого речового права", вказавши строк дії до 27.08.2019.

4.7. 21.08.2019 державний реєстратор, розглянувши вказану заяву Луцької міської ради, прийняв рішення №   48335654 про внесення змін до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 711626307101.

4.8. За змістом інформаційної довідки від 28.08.2019 №   178964055 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення від 21.08.2019, індексний № 48335654, 21.08.2019 внесено запис про реєстрацію виправлення іншого речового права - права оренди земельної ділянки, опис виправлень: "зміст, характеристика іншого речового права: строк дії 1 рік до 11.06.2020 змінено на строк дії 1 рік до 27.08.2019".

4.9. 05.09.2019 Луцька міська рада прийняла рішення № 62/2 "Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку "Центральний" на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)", вирішила договір оренди землі, укладений між Луцькою міською радою та Волинською ОССТ, зареєстрований у Державному реєстрі земель 17.07.2009 за № 040907700397, поновлений додатковими угодами та судовим рішенням, вважати припиненим у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено; доручила юридичному департаменту Луцької міської ради подати документи на проведення державної реєстрації припинення права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 0710100000:11:050:0006 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

4.10. Спір у цій справі виник у зв`язку із внесенням державним реєстратором змін до запису про строк речового права - права оренди земельної ділянки позивача.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

5.2. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу ТОВ "Волинська облспоживспілка" належить задовольнити частково з огляду на таке.  

5.3. Предметом позову у справі є вимоги ТОВ "Волинська облспоживспілка" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яким внесено зміни про зменшення строку дії договору оренди земельної ділянки та про зобов`язання державного реєстратора внести до реєстру запис про скасування цього рішення. Позивач зазначав, що рішенням державного реєстратора порушено право ТОВ "Волинська облспоживспілка" на здійснення користування та провадження підприємницької діяльності.

5.4. Предметом касаційного перегляду є постанова господарського суду апеляційної інстанції в частині скасування рішення місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог ТОВ "Волинська облспоживспілка" про визнання протиправним та скасування рішення від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №   31974776.

Верховний Суд установив, що Господарський суд Волинської області рішенням від 23.08.2023 у справі №   140/2667/19 задовольнив лише одну вимогу ТОВ "Волинська облспоживспілка" про визнання протиправним та скасування рішення від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №   31974776, в іншій частині позову відмовив.

За результатами апеляційного перегляду згідно з оскаржуваною постановою апеляційного господарського суду ухвалено нове рішення - про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Волинська облспоживспілка" повністю. 

Проте ТОВ "Волинська облспоживспілка" у касаційній скарзі просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 та залишити в силі рішення Господарського суду Волинської області від 23.08.2023 у справі №   140/2667/19, яким задоволено лише одну вимогу ТОВ "Волинська облспоживспілка". Тобто скаржник оскаржує постанову апеляційного господарського суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги, яка була задоволена місцевим господарським судом.

Оскільки скаржник оскаржує постанову апеляційного господарського суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ТОВ "Волинська облспоживспілка", яка була задоволена місцевим господарським судом, тому постанова суду апеляційної інстанції переглядається лише в межах доводів касаційної скарги та з урахуванням вимог касаційної скарги про залишення в силі рішення суду першої інстанції, яким позовні вимоги ТОВ "Волинська облспоживспілка" задоволені частково.

5.5. Колегія суддів зазначає, що статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

5.6. Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.7. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. 

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тут і далі - в редакції, чинній на момент ухвалення державним реєстратором рішення від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

5.8. Згідно із частиною 1 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

5.9. За змістом частини 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 8) формує за допомогою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

5.10. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

5.11. Суд першої інстанції встановив, що за заявою про виправлення технічної помилки від 21.08.2019 Луцької міської ради, яка є власником та орендодавцем земельної ділянки з кадастровим номером 0710100000:11:050:0006, державний реєстратор прийняв рішення від 21.08.2019 № 48335654 про внесення змін до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 711626307101, та вніс зміни до запису про реєстрацію права оренди земельної ділянки (опис виправлень: "зміст, характеристика іншого речового права: строк дії 1 рік до 11.06.2020 змінено на строк дії 1 рік до 27.08.2019").

Суд першої інстанції зазначив, що з урахуванням обставин справи №   903/616/18 за позовом Волинської ОССТ до Луцької міської ради про визнання договору оренди поновленим, на підставі постанови Північно-Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 у справі №   903/616/18 договір оренди поновлено строком на 1 рік з дня набрання рішенням суду законної сили з 28.02.2019 до 28.02.2020. Суд першої інстанції зауважив, що запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 31974776, яким до цього реєстру внесено зміни про строк дії договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.2019, є таким, що суперечить закону. Суд першої інстанції зауважив, що запис стосовно терміну дії договору оренди вчинений державним реєстратором без урахування положень частини 5 статті 188 Господарського кодексу України. Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 31974776, яким до цього реєстру внесено зміни про зменшення строку дії договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.2019 підлягає задоволенню в повному обсязі.

5.12. Суд першої інстанції відмовив ТОВ "Волинській облспоживспілка" у задоволенні позовних вимог про зобов`язання державного реєстратора внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування рішення про внесення змін (виправлень) від 21.08.2019 до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №   31974776, оскільки дійшов висновку про те, що позов подано до суду 02.09.2019 і позивач втратив право користування земельною ділянкою, щодо якої просить вчинити дії; позивач не має нерухомого майна на спірній земельній ділянці, а право оренди належить іншій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ритейл Луцьк", яке є власником майна, що раніше перебувало у власності позивача, а земельної ділянки з кадастровим номером 0710100000:11:050:0006, щодо якої проводилися дії, взагалі не існує.

5.13. Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, виходив із того, що договір оренди землі від 18.02.2009, укладений між Луцькою міською радою та Волинською ОССТ, згідно з постановою суду апеляційної інстанції від 28.02.2019 у справі № 903/616/18 було поновлено на 1 рік з дати його закінчення, тобто з 27.08.2018 до 27.08.2019. Суд апеляційної інстанції вказав, що технічна помилка не впливає на права третіх осіб, тому для її виправлення не потрібно рішення суду. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції відмовив у позові в частині визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №   31974776, яким до цього реєстру внесено зміни про зменшення строку дії договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.2019.

Апеляційний господарський суд зазначив, що договір оренди закінчив свою дію 27.08.2019, тобто станом як на момент ухвалення рішення суду, так і на момент його перегляду в апеляційному порядку позивач не є користувачем земельної ділянки, його відносини щодо оренди землі із третьою особою закінчилися, позивач не має будь-яких речових прав щодо земельної ділянки, а тому не можна стверджувати про наявність порушеного права позивача. Суд апеляційної інстанції наголосив, що наявність порушеного права - обов`язкова передумова для звернення до суду з позовом та обов`язкова умова задоволення такого позову. Суд апеляційної інстанції зауважив, що у справі відсутні докази щодо повернення земельної ділянки після звернення третьої особи до державного реєстратора, відтак суд апеляційної інстанції зазначив, що не може встановити факт того, що позивач був позбавлений права користування земельною ділянкою внаслідок прийняття відповідачем спірного рішення. З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

5.14. ТОВ "Волинська облспоживспілка" не погоджується з постановою апеляційного господарського суду та звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою. Звертаючись із касаційною скаргою, ТОВ "Волинська облспоживспілка" посилається на підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

5.15. Касаційну скаргу з посиланням на положення пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову, не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 917/108/18, від 25.04.2019 у справі № 908/913/18, від 15.01.2020 у справі № 332/1178/17. Касаційну скаргу з посиланням на положення пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування абзацу 3 частини 1 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" в частині правової оцінки дії державного реєстратора щодо усунення помилки в реєстрі, яка впливає на права третіх осіб, а саме внесення змін до Державного реєстру речових прав та їх обтяжень без відповідного рішення суду.

5.16. Пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

5.17. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстав, зазначених у пункті 1 частини 2 цієї статті, можливе за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, у якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

5.18. Положення пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України спрямовані на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору. Отже, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.

5.19. Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає, що обставини, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, у цьому випадку частково підтвердилися з огляду на таке.

5.20. Колегія суддів зазначає, що у цій справі рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення виправлення щодо строку дії речового права прийняте за заявою Луцької міської ради (орендодавця спірної земельної ділянки). Внаслідок цього рішення строк дії речового права (права оренди земельної ділянки) Волинської ОССТ змінено, а саме строк дії "1 рік до 11.06.2020" на строк дії "1 рік до 27.08.2019". Отже, спірні правовідносини виникли щодо законності рішення державного реєстратора про внесення таких виправлень у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про строк дії речового права позивача (права оренди земельної ділянки).

5.21. Верховний Суд зазначає, що згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.22. Крім того, відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що, зокрема, підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, задекларувавши в нормах Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 у справі № 905/650/19, від 15.05.2019 у справі № 912/1984/17, від 15.05.2019 у справі № 912/3810/16).

5.23. Відповідно до частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

5.24. За змістом частини 2 статті 125 Земельного кодексу України у редакції, чинній на час укладення договору оренди, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

5.25. Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки (частина 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). 

5.26. Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить, зокрема: 1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; 2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

5.27. Повноваження державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій визначені частиною 3 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а саме державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями,

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

5.28. Внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування врегульовано положеннями статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". 

Згідно із частиною 1 статті 26 цього Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

5.29. Таким чином, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно змін щодо відомостей, які впливають на права третіх осіб, здійснюється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

5.30. Як установив суд першої інстанції, згідно з рішенням державного реєстратора від 21.08.2019 внесено зміни про зменшення дії строку договору оренди земельної ділянки (укладеного між позивачем та Луцькою міською радою) зі строку дії до 11.06.2020 на строк до 27.08.2019. Тому колегія суддів вважає, що оспорюване у цій справі рішення державного реєстратора безумовно впливає на права позивача (орендаря) щодо користування земельною ділянкою. Ураховуючи наведене, помилковим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що в цьому випадку державний реєстратор виправляв технічну помилку, яка не впливає на права третіх осіб (в цьому випадку - на права позивача), а її виправлення не потребувало ухвалення рішення суду.

5.31. Отже, суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення абзацу 3 частини 1 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", оскільки дійшов помилкового висновку про відсутність порушеного права позивача у цій справі.

5.32. Таким чином, доводи скаржника про неправильне застосування судом апеляційної інстанції положень абзацу 3 частини 1 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підтвердилися і це є підставою для скасування оскаржуваної постанови в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Волинська облспоживспілка" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 31974776

5.33. Ураховуючи обставини, встановлені судами у справі, що розглядається, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Волинська облспоживспілка" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №   31974776, яким до цього реєстру внесено зміни про зменшення строку дії договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.2019, з мотивів, викладених у цій постанові. У зв`язку із цим помилково скасоване судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанцій в частині задоволення цих позовних вимог ТОВ "Волинська облспоживспілка" належить залишити в силі, скасувавши в цій частині постанову суду апеляційної інстанції. 

5.34. Доводи скаржника щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції положень статей 187, 188 Господарського кодексу України, статті 653 Цивільного кодексу України, статті 33 Закону України "Про оренду землі" та неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 29.01.2019 у справі № 917/108/18, від 25.04.2019 у справі №   908/913/18, від 15.01.2020 у справі № 332/1178/17 колегією суддів не розглядаються, оскільки судом апеляційної інстанції неправильно застосовано положення абзацу 3 частини 1 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що є підставою для скасування оскаржуваної постанови в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Волинська облспоживспілка" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №   31974776 та залишення в силі в цій частині рішення місцевого господарського суду.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1- 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ТОВ "Волинська облспоживспілка" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора наведеним вимогам не відповідає. 

6.2. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
6.3. За змістом положення статті 312 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

6.4. З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає наведені у касаційній скарзі ТОВ "Волинська облспоживспілка" доводи частково обґрунтованими, що є підставою для часткового задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду в частині відмови у задоволенні позовної вимоги ТОВ "Волинська облспоживспілка" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 31974776, яким до цього реєстру внесено зміни про зменшення строку дії договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.201, та залишення в силі у цій частині рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених у цій постанові. 

7. Судові витрати

7.1. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 312, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка" задовольнити частково.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 у справі №   140/2667/19 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області Адамчука Руслана Євгенійовича від 21.08.2019 про внесення змін (виправлень) до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №   31974776, яким до Державного реєстру прав внесено зміни про зменшення строку дії договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер 0710100000:11:050:006) зі строку дії 1 рік до 11.06.2020 на строк дії 1 рік до 27.08.2019, а рішення Господарського суду Волинської області від 23.08.2023 у справі № 140/2667/19 у цій частині залишити в силі з мотивів, викладених у цій постанові.

3. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 у справі №   140/2667/19 скасувати в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка" на користь Луцької міської ради 2881 (двох тисяч вісімсот вісімдесят одної) грн 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
4. Стягнути з державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Затурцівської сільської ради Локачинського району Волинської області Адамчука Руслана Євгенійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка" 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги. 

5. Доручити Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                          Н. О. Багай

Судді                                                                                                                     Т. Б. Дроботова
                                                                                                                                 
                                                                                                                              Ю. Я. Чумак