Справа №759/10964/14-ц                                                                                                         Головуючий в суді І інстанції Сенько М.Ф.
Провадження № 22-ц/824/1851/2024                                                                                        Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 березня 2024 року                                                                                                                                        м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Мельника Я.С.,
суддів: Матвієнко Ю.О., Оніщук М.І.,
за участі секретаря Медведчук Д.Ю.,   
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2023 року  у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», боржник: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про визнання дублікатів виконавчих листів такими, що не підлягає виконанню, яку обґрунтовував тим, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 215-Ф/08 від 29 травня 2008 року, договору поруки № 215-1-П/08 від 29 травня 2008 року та договору поруки № 215-2-П/08 від 29 травня 2008 року у розмірі 5308,38 доларів США, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 82 651,48 грн., та 5917,09 грн.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2022 року видано дублікати виконавчих листів Святошинського районного суду м. Києва від 05.05.2015р. №759/10964/14-ц, щодо кожного з боржників.
Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. 14.09.2023 року за дублікатом виконавчого листа, виданого відносно боржника ОСОБА_1 , відкрив виконавче провадження ВП НОМЕР_1. Цього ж дня виконавець виніс постанови про накладення арешту на майно боржника, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди.
Посилався на те, що виконавче провадження відкрите за дублікатом виконавчого листа, що виданий судом помилково, позаяк рішення за яким видано виконавчий документ виконано боржником в повному обсязі, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 від 08.09.2021 року на підставі п.9 ч.1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Вказував, що на його заяву про закінчення виконавчого провадження, приватний виконавець не відреагував, у зв`язку з чим він змушений звертатись до суду.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2023 року заяву задоволено частково.
Визнано таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа №759/10964/14-ц, що виданий Святошинським районним судом м. Києва 17.02.2023 року, за яким відкрите виконавче провадження НОМЕР_1.
В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ПАТ АБ «Укргазбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, не врахування висновків, щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.
Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що суд порушив вимоги, зазначені у ст. 263 ЦПК України та ст. 264 ЦПК України та не врахував висновки, викладені в постанові Верховного суду від 16.01.2019 року у справі №373/2054/16, відповідно до яких суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики. При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.
Також вказує, що ПАТ АБ «Укргазбанк» постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_2 від 08.09.2021 року не отримував, у зв`язку з чим просив суд видати дублікат виконавчих листів.
Від представника ОСОБА_1 надійшов до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи заяву частково, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання за рішенням суду виконано боржником в межах виконавчого провадження, з огляду на постанову про закінчення виконавчого провадження, а відтак боргове зобов`язання є припиненим.
Крім того, суд вважав, що дублікат виконавчого листа відносно заявника видано помилково, оскільки відповідна ухвала суду від 24.10.2022 року про видачу дублікатів виконавчих листів заснована на факті втрати виконавчого листа, що виданий на виконання обов`язків боржника ОСОБА_3 , і не містить даних про втрату виконавчих документів щодо інших боржників.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2014 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 215-Ф/08 від 29 травня 2008 року, договором поруки № 215-1-П/08 від 29 травня 2008 року та договором поруки № 215-2-П/08 від 29 травня 2008 року у розмірі 5308,38 доларів США, що за курсом НБУ на день розгляду справи становить 82 651,48 грн., та 5 917,09 грн., та судові витрати у розмірі 690 грн., тобто по 230 грн. з кожного із відповідачів, а також стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у розмірі 195 грн. 68 коп., тобто по 65 грн. 23 коп., з кожного.
Оригінали виконавчих листів на виконання даного рішення були видані стягувачу 05.05.2015 року.
30.09.2016 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лебедєвою Л.Ю. за виконавчим листом відносно боржника ОСОБА_1 було відкрите виконавче провадження НОМЕР_2.
Постановою головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є. виконавче провадження НОМЕР_2 закінчене, на підставі ст. 39 ч. 1 п.9, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
У вересні 2022 року стягувач звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку пред`явлення до виконання та видачу дублікатів виконавчих листів по справі №759/10964/14-ц. При цьому, клопотання стягувача містить лише посилання на факт втрати виконавчого листа, що виданий на виконання обов`язків боржника ОСОБА_3 .
Разом  з цим, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.10.2022 року видано дублікати виконавчих листів Святошинського районного суду м. Києва від 05.05.2015р. №759/10964/14-ц щодо кожного з боржників.
14.09.2023 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. за дублікатом виконавчого листа, виданого відносно боржника ОСОБА_1 , відкрив виконавче провадження ВП НОМЕР_1. 
Цього ж дня виконавець виніс постанови про накладення арешту на майно боржника, про арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди.
25.09.2023 року представник боржника - адвокат Леськов В.П. подав приватному виконавцю клопотання про закінчення виконавчого провадження, пославшись на те, що провадження відкрите за дублікатом виконавчого листа, що виданий судом помилково, та тим, що рішення за яким видано виконавчий документ виконано боржником в повному обсязі.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Так, наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. 
Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. 
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 20/12/2019 (провадження № 61-14244ав20) та від 24 червня 2021 року у справі № 750/9956/17 (провадження № 61-15664 св19).
Заявник як на підставу визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню посилався на процесуально-правові підстави, а саме що дублікат виконавчого листа щодо нього видано помилково.
Перевіривши наявні у матеріалах справи докази в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність передбачених ст. 432 ЦПК України підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню дублікату виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 , позаяк з матеріалів справи вбачається, що дублікат виконавчого листа відносно ОСОБА_1 видано помилково, оскільки відповідна ухвала суду від 24.10.2022 року про видачу дублікатів виконавчих листів заснована на факті втрати виконавчого листа, що виданий на виконання обов`язків боржника ОСОБА_3 , і не містить даних про втрату виконавчих документів щодо інших боржників, що апелянтом не спростовано.
Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження відносно ОСОБА_1 закінчено у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, а відтак наявність виконавчого провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, в силу припису, визначеному ст. 40 ч.1 абз.2 Закону України «Про виконавче провадження», унеможливлює відкриття нового виконавчого провадження.
Доводи апеляційної скарги про те, що  належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів в іноземній валюті, оцінюються колегією суддів критично, оскільки не стосуються предмету доказування, з огляду на наявність постанови головного державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Марків Я.Є., якою виконавче провадження НОМЕР_2 відносно боржника ОСОБА_1 закінчене на підставі ст. 39 ч. 1 п.9, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Твердження апелянта про необізнаність з постановою про закінчення виконавчого провадження теж оцінюються колегією суддів критично, позаяк не можуть бути підставою для скасування обґрунтованої ухвали суду першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставою для її скасування, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2023 року - без змін.
 
Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2023 року - без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до вимог ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий:                                     Судді: