УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/5169/23 Головуючий у 1-й інст. Буткевич М. І. 
Категорія ст.172-20 ч.3 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М.,розглянувши в  письмовому провадженні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком 10 діб.
Згідно постанови судді місцевого суду, 14.10.2023 о 03 год. 45 хв. солдат ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем строкової служби військової частини НОМЕР_1 , під час виконання обов`язків військової служби в АДРЕСА_1 , в умовах особливого періоду перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на встановлення факту перебування у вказаному стані відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи. Апеляційна скарга обґрунтована зокрема тим, що огляд на стан сп`яніння проведений із порушенням вимог ст.266-1 КУпАП, а тому вважається недійсним. Вказав, що він відмовився лише від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, однак, не відмовлявся від огляду в закладі охорони здоров`я та був готовий до його проходження, але, на його вимогу, представниками військової частини НОМЕР_1 не було його направлено до медичного закладу та безпідставно складено акт про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вважає такий акт неналежним та недопустимим доказом. Також, військовою частиною не було складено акту огляду на стан сп`яніння із зазначенням ознак, за якими виявлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, протокол також не містить таких ознак. Проте суд першої інстанції на це уваги не звернув. Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено під час виконання яких саме обов`язків військової служби його було виявлено з ознаками алкогольного сп`яніння.
Належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, в апеляційній скарзі просив справу розглянути у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі змістом статті 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та іншими доказами.
Дані вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про військове адміністративне правопорушення А0339 №10 від 14.10.2023 (а.с.2) та акті відмови від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння від 14.10.2023 (а.с.3). 
Так, відповідно до протоколу про військове адміністративне правопорушення А0339 №10, 14.10.2023 о 03 год. 45 хв. солдат строкової військової служби ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час виконання обов`язків військової служби був виявлений черговим по роті військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності трьох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП. 
При цьому,  ОСОБА_1 ознайомився з протоколом та надав пояснення, за якими свою вину визнав, про скоєне шкодує, кається. Також в поясненнях вказав, що перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння. 
Зі змісту акту відмови від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння від 14.10.2023 вбачається, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_1 відмовився. Даний акт складений та підписаний у присутності трьох свідків.
У своїй заяві від 14.10.2023 ОСОБА_1 просив суд розглядати справу у його відсутність, вину визнав. 
Статтею 172-20 ч.3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також участь начальників (командирів) та інших керівників у розпиванні з підлеглими військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів під час виконання ними обов`язків військової служби, або невжиття ними заходів для відсторонення від обов`язків військової служби осіб, які перебувають у нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або приховування випадків розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів, появи на території військової частини в нетверезому стані, стані наркотичного чи іншого сп`яніння підлеглих військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період – період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконання стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався і особливий період діє на даний час.
Вина  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП повністю та об`єктивно доведена зібраними по справі доказами. 
Посилання  ОСОБА_1 у апеляційній скарзі на те, що огляд на стан сп`яніння проведений із порушенням вимог ст.266-1 КУпАП є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Протокол складений уповноваженою особою, відмова від огляду на стан сп`яніння підтверджена відповідним актом, підписаним свідками (а.с.3). 
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду та складання протоколу до компетентних органів не звертався, матеріали справи таких також не містять, а тому, доводи апеляційної скарги у цій частині, є непереконливими. З акту про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду у будь-який спосіб, акт підписаний ним без заперечень та доповнень.  
Таким чином, апеляційний суд вважає, що огляд на стан сп`яніння проведений з дотриманням вимог ст.266-1 КУпАП та Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 23.10.2021 № 329, а тому підстав вважати його недійсним немає.
Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення, по-перше, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду перебував на території військової частини з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, що є самостійним складом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. Тому, посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів того, що він був залученій до виконання обов`язків військової служби та помилкове посилання суду на вчинення ОСОБА_1 правопорушення під час виконання таких обов`язків на правильність кваліфікації його дій не впливає. 
Конкретні ознаки алкогольного сп`яніння відображені у акті відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому посилання в апеляційній скарзі на не зазначення таких ознак є безпідставним. 
Помилкове посилання суду першої інстанції у мотивувальній частині на доцільність призначення покарання ОСОБА_1 у виді штрафу може бути усунуто шляхом виправлення описки. Стягнення судом призначено з урахуванням вимог ст.33 КУпАП у межах санкції статті у виді арешту з утриманням на гаупвахті на мінімально визначений строк. 
Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, а будь-яких доказів щодо відсутності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
На переконання апеляційного суду, докази вчинення правопорушення  ОСОБА_1 , які покладені суддею в основу постанови, були отримані з дотриманням вимог законодавства і суддя прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Житомирського районного суду Житомирської області від 16 жовтня 2023року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Галацевич