ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року	  м. Одеса	Справа № 916/3425/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.   

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»
на рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2023
по справі №916/3425/23
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»
до відповідача: Інженерно-технологічного інституту «Біотехніка» Національної академії аграрних наук України
про стягнення 48 009,64 грн.

суддя суду першої інстанції - Желєзна С.П. 
місце винесення рішення: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області.
Повний текст рішення складено та підписано: 08.11.2023.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі по тексту - ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг») звернулось до господарського суду із позовною заявою до Інженерно-технологічного інституту «Біотехніка» Національної академії аграрних наук України (далі по тексту - Інститут) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 48   009,64 грн., яка складається із основного боргу у розмірі 42   791,80 грн., пені у розмірі 4   599,54 грн., трьох відсотків річних у розмірі 275,97 грн., збитків від інфляції у розмірі 342,33 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором постачання природного газу №14-2357/22-Б0-Т від 30.12.2022 в частині оплати спожитого у січні-березні 2023р. природного газу.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 08.11.2023 позов задоволено частково. 
Стягнуто з Інженерно-технологічного інституту «Біотехніка» Національної академії аграрних наук України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» суму основного боргу у розмірі 42    791,80 грн., судовий збір у розмірі 2392,30 грн. 
В іншій частині позову відмовити.
Задовольняючи частково позовні вимоги,  господарський суд дійшов висновку про недоведеність ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» наявності у нього права здійснювати нарахування 3% річних, збитків від інфляції та  пені  протягом періодів, наведених по тексту рішення вище, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи  належних доказів виконання позивачем обов`язку, визначеного договором №14-2357/22-50-Т від 30.12.2022, з направлення на адресу Інституту актів  приймання-передачі. 
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2023 у справі № 916/3425/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 4 599,54 грн пені, 342,33 грн інфляційних втрат та 275,97 грн 3% річних скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині, стягнути з Відповідача судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги.
Узагальнені доводи апеляційної скарги:
Скаржник зазначає, що враховуючи положення чинного законодавства та Договору, з урахуванням даних свого комерційного вузла обліку, відповідач був обізнаний про обсяги природного газу, що було ним спожито у спірний період поставки.
З урахуванням обізнаності Відповідача про спожиті обсяги природного газу та ціни природного газу, що визначена в Договорі, Відповідач знав про вартість природного газу яка мала бути ним сплачена за відповідний період поставки та мав можливість здійснити таку оплату навіть не очікуючи відповідного акту приймання-передачі природного газу.
Скаржник зазначає, що відповідачем було повністю сплачено за періоди поставки січень та лютий 2023 року 22.04.2023 року, навіть без наявності підписаних актів приймання-передачі природного газу та до 10.07.2023 року (коли такі акти були направлені повторно рекомендованим листом).
Підпунктом 4 пункту 6.2 Договору визначено, що Споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього Договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором.
Враховуючи зазначене, беручи до уваги ті обставини, що Відповідач має контролювати власне газоспоживання, умовами Договору чітко визначена ціна природного газу, а обсяги зазначені в Інформаційній платформі (до якої Відповідач має доступ) та актах розподілу природного газу (який укладається між Відповідачем та Оператором ГРМ), а отже Відповідач був обізнаний про наявність заборгованості та строки її оплати, відсутні підстави для відмови в стягненні пені, інфляційних втрат та 3% річних, що призвело до порушення статті 232 ГК України та статті 610, 612, 625, 629 ЦК України.
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Філінюк І.Г. судді Аленін О.Ю., Богатир К.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2023.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/3425/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.12.2023 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/3425/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2023 по справі №916/3425/23 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції.
14.12.2023 матеріали справи №916/3425/23 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2023 по справі №916/3425/23.
Визначено розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2023 по справі №916/3425/23 у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. 
Встановлено Інженерно-технологічному інституту «Біотехніка» Національної академії аграрних наук України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, відзив має надійти до Південно - західного апеляційного господарського суду не пізніше десятого дня з дня вручення про відкриття апеляційного провадження у справі, з урахуванням строків поштового перебігу.  
Згідно з частини 13 статті 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Статтею 270 ГПК України визначено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.
Приписами частини 10 статті 270 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною другою статті 270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до приписів статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.
30.12.2022 між ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (Постачальник) та Інститутом (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №14-2357/22-50-Т, відповідно до п. п. 1.1, 1.3  якого Постачальник зобов`язується  поставити Споживачу природний газ за ДК021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природний газ), а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору. Постачальник передає Споживачу на умовах цього договору замовлений  Споживачем природний газ у період з січня 2023р. по березень 2023р. (включно) у кількості 6 тис. куб. метрів. 
Згідно з п. 3.5 договору №14-2357/22-50-Т від 30.12.2022 приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі  газу.
Відповідно до пп. 3.5.2, 3.5.3  п. 3.5. договору №14-2357/22-50-Т від 30.12.2022 на підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірника акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником Постачальника.  Споживач протягом 2-х робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику  один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.
Згідно з пп. 3.5.4  п. 3.5. договору №14-2357/22-50-Т від 30.12.2022 у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.
Умовами п. 5.1 договору №14-2357/22-50-Т від 30.12.2022 передбачено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: - 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.
Відповідно до п. 7.2 договору №14-2357/22-50-Т від 30.12.2022 у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Згідно з п. 13.1 договору №14-2357/22-50-Т від 30.12.2022 даний договір набирає чинності з 01 січня і діє в частині поставки газу до 31.03.2023, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.
31.01.2023 ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було складено акт приймання-передачі природного газу, відповідно до якого у січні 2023р. позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 1,99000 тис. куб. метрів, вартість якого становить 32   942,24 грн.
28.02.2023 ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було складено акт приймання-передачі  природного газу, відповідно до якого у лютому 2023р. позивачем було поставлено відповідачу природний газ  обсягом 2,57300 тис. куб. метрів, вартість якого становить 42   593,15 грн.
31.01.2023 ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було складено акт приймання-передачі  природного газу, відповідно до якого у березні 2023р. позивачем  було поставлено відповідачу природний газ обсягом 2,58500 тис. куб. метрів, вартість якого становить 42   791,80 грн. 
Листом №125/2/3-5883 від 10.07.2023 ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було направлено на адресу відповідача акти приймання передачі природного газу за договором №14-2357/22-50-Т від 30.12.2022.
На підтвердження факту направлення на адресу Інституту актів приймання-передачі природного газу за січень-березень 2023р. та листа №№125/2/3-5883 від 10.07.2023 позивачем було надано суду опис вкладення, на якому наявний відбиток календарного штемпеля за 11.07.2023, а також накладну та квитанцію про прийняття плати за пересилання  поштового відправлення.
Поряд з цим, ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було надано суду докази направлення актів за січень-березень 2023р. на електронну пошту. Проте, акти були направленні на електронну пошту, яка є відмінною від пошти, вказаної у договорі №14-2357/22-50-Т від 30.12.2022, так я у договорі вказано доменне ім`я @ukr.net, натомість  акти бути направлені на пошту із доменним іменем @gmail.com.
Листом від 11.07.2023 АТ «Державний ощадний банк України» у відповідь на звернення ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було повідомлено, що за період з 30.12.2022 по 30.06.2023 були надходження коштів на рахунок позивача від Інституту, а саме: 22.04.2023 відповідач перерахував грошові кошти у розмірі 32   942,24 грн. та у розмірі 42593,15 грн. 
17.07.2023 представник ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» звернувся до ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» із адвокатським запитом, відповідно до якого просив надати інформацію щодо фактичних обсягів споживання природного газу, зокрема, Інститутом, за період з 01.01.2023 по 31.03.2023.
Листом від 24.07.2023 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» було надано роздруківки з інформаційної платформи, зокрема, щодо остаточної алокації відборів  природного  газу Інститутом  за період з 01.01.2023 по 31.03.2023. 
До вказаного листа додані роздруківки з інформаційної платформи, надані ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» позивачу, які також були долучені позивачем до  позовної заяви. 
У поданій до суду позовній заяві ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» було наголошено, що відповідачем у порушення прийнятих на себе зобов`язань не було оплачено у повному обсязі вартості спожитого природного газу у січні-березні 2023р., що стало підставою для звернення позивача до господарського суду із даними позовними вимогами.
Позиція Південно - західного апеляційного господарського суду. 
Оскільки позивач не погоджується із оскаржуваними рішенням виключно у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення  4 599,54 грн пені, 342,33 грн інфляційних втрат та 275,97 грн 3% річних, колегія суддів переглядає зазначене судове рішення лише в межах цих вимог апеляційної скарги.
Так, згідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
У розумінні ст. 230 Господарського кодексу України пеня є господарською санкцією у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання.
Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Водночас, у відповідності до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Згідно із ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Крім того, ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є фінансовими санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (девальвації грошової одиниці України) та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ця міра відповідальності нараховуються незалежно від наявності вини боржника, оскільки передбачена законом і є частиною грошового зобов`язання боржника до моменту його припинення згідно норм матеріального права України.
Передбачене законом (ст. 625 Цивільного кодексу України) право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.
Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та 3% річних, місцевим господарським судом зазначено про недоведеність ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» наявності у нього права здійснювати зазначені нарахування, у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи належних доказів виконання позивачем обов`язку, визначеного договором №14-2357/22-50-Т від 30.12.2022, з направлення на адресу Інституту актів приймання-передачі, проте колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується відповідно до наступного. 
Так, пунктами 3.5.1-3.5.2 договору постачання природного газу №14-2357/22-50-Т від 30.12.2022 визначено, що споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.
На підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника.
Водночас, матеріали справи не містять доказів, що відповідач надавав Позивачу копії актів приймання-передачі надання послуг розподілу природного газу за спірні періоди поставки січень-березень 2023 року.
Пунктами 5.1 та 5.3 Договору визначено, що оплата за природний газ за розрахунковий період (місяць) здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.
Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання- передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Відповідач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання- передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.
Оплата за природний газ здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в розділі 14 цього Договору.
Відповідно до пункту 5.1 Договору, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ.
Відповідно до пункту 3.4 Договору Постачальник із застосуванням ресурсів Інформаційної платформи Оператора ГТС та Споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного Споживачем обсягу природного газу.
Відповідно до підпункту 19 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).
Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі - «Кодекс ГТС»).
Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС: інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.
Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку Позивач та Відповідач, як постачальник та споживач природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.
Пунктом 39 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, газовидобувне підприємство, споживач.
Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.
Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень. (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).
Отже, враховуючи положення чинного законодавства та Договору, з урахуванням даних свого комерційного вузла обліку, Відповідач був обізнаний про обсяги природного газу, що було ним спожито у спірний період поставки.
Разом із цим, пунктом 4.1 Договору визначено, що ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:
Ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,33 грн., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ - 16 390,00 грн;
Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн.
Отже, з урахуванням обізнаності Відповідача про спожиті обсяги природного газу та ціни природного газу, що визначена в Договорі, Відповідач знав про вартість природного газу яка мала бути ним сплачена за відповідний період поставки та мав можливість здійснити таку оплату без відповідного акту приймання-передачі природного газу.
Підпунктом 4 пункту 6.2 Договору визначено, що Споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього Договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором.
Враховуючи викладене, беручи до уваги ті обставини, що Відповідач має контролювати власне газоспоживання, умовами Договору чітко визначена ціна природного газу, а обсяги зазначені в Інформаційній платформі (до якої Відповідач має доступ) та актах розподілу природного газу (який укладається між Відповідачем та Оператором ГРМ), а отже Відповідач був обізнаний про наявність заборгованості та строки її оплати, колегія суддів зазначає, про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 4 599,54 грн пені, 342,33 грн інфляційних втрат та 275,97 грн 3% річних.
Колегія суддів, здійснивши перевірку розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат за періоди визначені позивачем, за допомогою калькулятору ЛІГА:ЗАКОН зазначає, що розрахунок позивача є методологічно та арифметично правильним та відповідає фактичним обставинам справи.
Апеляційний господарський суд, на відміну від суду першої інстанції, вважає доведеною та обґрунтованою позовні вимоги про стягнення з відповідача 4 599,54 грн пені, 342,33 грн інфляційних втрат та 275,97 грн 3% річних, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку, судом першої інстанції не з`ясовано обставин, що мають значення для справи, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» - задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 08.11.2023 у справі №  916/3425/23 - скасувати частково та прийняти нове рішення.
Позов задовольнити. 
Стягнути з Інженерно-технологічного інституту «Біотехніка» Національної академії аграрних наук України /67667, Одеська  область, Біляївський район, смт. Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, 26; ідентифікаційний код 00495929/ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» /04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1; ідентифікаційний код 42399676/ суму основного боргу у розмірі  42  791,80 грн., пеню 4 599,54 грн, інфляційні втрати 342,33 грн., 3% річних 275,97 грн. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн. 
Стягнути з Інженерно-технологічного інституту «Біотехніка» Національної академії аграрних наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 3220,80 грн. відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги. 
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документу.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                           О.Ю. Аленін 

Суддя                                                                                           К.В. Богатир